ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
09 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 939/335/23
провадження № 61-17439св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., 
Лідовця Р. А.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного 
стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2023 року у складі судді 
Міланіч А. М. та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Соколової В. В., Мережко М. В., Поліщук Н. В.,
ВСТАНОВИВ:
1.            Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2023 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бородянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_6 , відомості про батька дитини у свідоцтві про народження були внесені на підставі положень частини першої статті 135 СК України, згідно з якою при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, 
а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Отже, батьком записано за її вказівкою         ОСОБА_7 .
Проте біологічним батьком малолітньої дитини є ОСОБА_8 , який помер 
ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_8 визнавати своє батьківство по відношенню до малолітньої дитини у добровільному порядку не бажав, при цьому вона з останнім у зареєстрованому шлюбі не перебували. 
Унаслідок вказаних обставин вона у серпні 2021 року подала до суду позов до ОСОБА_8 про визнання батьківства. Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 08 вересня 2021 року відкрито провадження у справі 
№ 939/1828/21 за її позовом до ОСОБА_8 , третя особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства.
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 
2021 року у справі № 939/1828/21 задоволено клопотання її представника - ОСОБА_9 про призначення експертизи. Призначено у справі молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_8 біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_1 . Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 15 лютого 2022 року № СЕ-19/111-21/58246-БД, складеного на виконання ухвали Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року 
у справі № 939/1828/21, ОСОБА_8 може бути біологічним батьком малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність цієї події складає 99,99999999995 %.
Разом з тим ухвалою Бородянського районного суду Київської області 
від 15 серпня 2022 року провадження у справі № 939/1828/21 за її позовом до ОСОБА_8 , третя особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства, закрито, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 , а ці правовідносини не допускають правонаступництва.  
Отже, вважала, що наявні правові підстави для встановлення факту батьківства  ОСОБА_8 відносно малолітньої дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини, так як фактично встановлення таких обставин породжує юридичні наслідки для малолітньої дитини, а саме отримання нею права на спадщину за законом після смерті батька і можливість оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. 
З врахуванням викладеного ОСОБА_1  просила суд встановити, що 
ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зобов`язати Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження малолітньої дитини - 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши батьком 
ОСОБА_8 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 
2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено, що ОСОБА_8 , 
ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нова Гребля Бородянського району Київської області. Зобов`язано Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 5 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , складеного 15 червня 2016 року виконавчим комітетом Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області, де вказати батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з урахуванням дослідженого висновку експерта за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 15 лютого 2022 року № СЕ-19/111-21/58246-БД, складеного на виконання ухвали Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року у справі № 939/1828/21, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність встановити, що ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 5 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 
ОСОБА_6 , складеного 15 червня 2016 року виконавчим комітетом Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області, де вказати батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 
2023 року залишено без змін.
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що за результатами проведеної Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової молекулярно-генетичної експертизи зроблений висновок від 15 лютого 2022 року № СЕ-19/111-21/58246-БД, згідно з яким ОСОБА_8 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_1 , ймовірність цієї події складає 99,99999999995 %.
Вказана експертиза була проведена на виконання ухвали Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року у справі 
№ 939/1828/21, за життя ОСОБА_8 , на експертизу було надано останнім зразок букального епітелію, який було відібрано Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром. Висновок експерта є чітким і однозначним. 
Отже, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідачів про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення чи є ОСОБА_2 , кровним родичем (бабою) малолітньої дитини ОСОБА_6 , 
ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки інформації на спростування висновку експерта за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 15 лютого 2022 року № СЕ-19/111-21/58246-БД у справі відсутня, а наявність лише сумнівів відповідачів не є достатньою підставою для неврахування його судом. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою правовою підставою для категоричного висновку щодо визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження факту батьківства.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції була лише оглянута в судовому засіданні справа № 939/1828/21, де міститься висновок експерта, не свідчать про порушення судом норм процесуального права, оскільки таким чином судом оглянутий оригінал вказаного висновку експерта й досліджений та оцінений у сукупності з іншими доказами. Судом апеляційної інстанції витребувана копія вказаного висновку.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд погодився з районним судом щодо наявності правових підстав для встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 939/335/23 
з Бородянського районного суду Київської області. Підставою відкриття касаційного провадження зазначено пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України.
У лютому 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18березня 2025 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що  ОСОБА_8 за життя не визнавав свого батьківства відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відповідачі сумніваються щодо достовірності висновку експерта за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 15 лютого 2022 року № СЕ-19/111-21/58246-БД, складеного на виконання ухвали Бородянського районного суду Київської області 
від 04 листопада 2021 року у справі № 939/1828/21.
Відповідачі вважали, що для підтвердження, чи спростування викладених в позові обставин слід було призначити повторну судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання: чи є ОСОБА_2 кровним родичем (бабою) малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте суди безпідставно відмовили у задоволенні відповідного клопотання. 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6 , у свідоцтві про народження 
від 15 червня 2016 року серії НОМЕР_1 батьками зазначені: батько - 
ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 11).  
В актовому записі про народження № 5, складеному 15 червня 2016 року виконавчим комітетом Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області (реєстраційний номер 132617707), батьками ОСОБА_6 визначені: батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_1 . Також в актовому записі зазначено, що відомості про батька дитини у свідоцтві про народження були внесені відповідно до положень частини першої статті 135 СК України (а.с. 10).
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 08 вересня 2021 року у справі № 939/1828/21 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства.
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 
2021 року у справі № 939/1828/21 задоволено клопотання представника 
ОСОБА_1 - ОСОБА_9 про призначення експертизи. Призначено у справі молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_8 біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_1 . Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 15 лютого 2022 року № СЕ-19/111-21/58246-БД, складеного на виконання ухвали Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року у справі № 939/1828/21, відбір експериментальних зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи проводився 27 січня 2022 року у лабораторії біологічних досліджень та обліку Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. Зразки букального епітелію ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_6 , відібрано на стерильні гігієнічні палички та поміщено у відповідні паперові конверти, які опечатано.
За результатами проведеної експертизи зроблений висновок, що ОСОБА_8 , 
ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічною матір'ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ймовірність цієї події складає 99,99999999995 % (а.с.194-198).
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 15 серпня 2022 року провадження у справі № 939/1828/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану 
у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства, закрито, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 .
Відповідно до листа Бородянської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 29 травня 
2023 року спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 згідно з алфавітними книгами обліку спадкових справ не заводилась (а.с. 50).
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_8 , що підтверджується копією актового запису про народження від 25 вересня 1997 року № 1669, наданого Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 
у м. Києві. (а.с. 77-78).
ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , від якого вони мають малолітню дитину - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується актовим записом про народження від 14 квітня 2017 року № 87 (а.с.80-81).
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року 
у справі № 939/1246/22 заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства, залишена без розгляду, так як суд дійшов висновку про наявність спору про право (а.с. 7).
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Надаючи правову оцінку встановленим судами обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд
і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно з частини першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини.
Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
У пунктах 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статті 135 СК України
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти» («Mifsud v. Malta», заява № 62257/15) зазначено, що 
ДНК-тест - це науковий метод, наявний (у той час - на початку 2000-х і донині) для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін 
(частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування 
(частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Ураховуючи викладене, суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшли обґрунтованого висновку про встановлення, що ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки висновком експерта за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 15 лютого 2022 року № СЕ-19/111-21/58246-БД, складеного на виконання ухвали Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року у справі № 939/1828/21, встановлено, що ОСОБА_8 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , 
ймовірність цієї події складає 99,99999999995 %.
Верховний Суд погоджується з висновком судів про те, що зазначена молекулярно-генетична експертиза у справі № 939/1828/21 проведена за життя ОСОБА_8 , на експертизу останнім особисто надано зразок букального епітелію, який було відібрано Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром. Вказаний висновок експерта є чітким і однозначним.
Отже, доводи касаційної скарги щодо призначення повторної судово-генетичної експертизу, на вирішення якої поставити питання чи є ОСОБА_2 бабою малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують висновок експерта за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України 
від 15 лютого 2022 року № СЕ-19/111-21/58246-БД, яким встановлено ймовірність батьківства ОСОБА_8 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 на 99,99999999995 %.
Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Ураховуючи вищевказані обставини, суди дійшли правильного висновку про задоволення похідної вимоги позивачки щодо внесення змін до актового запису про народження дитини.
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують. 
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 
2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                   Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                             І. Ю. Гулейков
 
                                                                                      Б. І. Гулько
 
                                                                                      Г. В. Коломієць
 
                                                                                      Р. А. Лідовець