Справа № 127/2717/25 
Провадження № 33/801/555/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тишківський С. Л.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

06 червня 2025 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Стахєєва Олександра Олексійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КпАП України, 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 , через свого захисника адвоката Стахєєва О.О., подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях як водія події і складу адміністративного правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Стверджує, що в момент зупинки транспортного засобу на блокпості, за кермом автомобіля перебувала його сестра, із якою вони по черзі керували автомобілем, з урахуванням в тривалого шляху їх поїздки. Вказує, що ОСОБА_1 ставиться відповідально до керування автомобілем, а тому не вживав спиртні напої у той день, а наркотичні засоби взагалі не вживає. 
В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисник - адвокат Стахєєв О.В. не з`явились, що відповідно до статей 268, 294 КпАП України не перешкоджає апеляційному розглядові справи. 
Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №226289 від 21.01.2025, водій ОСОБА_1  21.-1.2025 року о 01:30 м. Вінниця по вул. Немирівське шосе 94 Е керував транспортним засобом Фольксваген Джетта д.н.з.  НОМЕР_1  з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рух, сухість порожнини рота. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 ПДР. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за частиною 1 статті 130 КпАП України.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.
Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема це: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і, при наявності свідків і потерпілих, протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. 
Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1  сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою - поліцейським взводу 1 роти 1 БУПП у Вінницькій області Кушніром В.М. із зазначенням усіх необхідних даних, відповідно до вимог статей 254, 256 КАП України,  та правопорушником ОСОБА_1 , який також зробив запис наступного змісту «відмовляюсь, бо не бачу підстав для огляду», тому є належним і допустимим доказом по справі, а відтак доводи скарги у цій частині є безпідставними.
Попри те, що ОСОБА_1 , заперечує свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, його вина підтверджується також: 
-довідкою старшого інспектора ВАП; направленням на огляд на стан наркотичного сп`яніння від 21.01.2025;
-рапортом працівника поліції від 21.01.2025;
-записом відео фіксації на портативні відео реєстратори поліцейських; 
При перевірці доводів апеляційної скарги, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, досліджені відеозаписи, переглядом яких встановлено, що під час спілкування працівників патрульної служби із ОСОБА_1 , у останнього не виникло питань про те, що він не є водієм зупиненого транспортного засобу. Так, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому проїхати у медичний заклад для проходження відповідного огляду, на що останній спочатку погодився. Проте, після запитання працівників поліції чи вживав він протягом певного часу наркотичні засоби, ОСОБА_1 сказав, що вживав чотири дні тому, а тому йому було роз`яснено, що у такому випадку результат проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде позитивний, оскільки наркотичні засоби залишаються в організмі тривалий час. На що ОСОБА_1 відповів відмовою від проходження медичного огляду і йому було роз`яснено наслідки цієї відмови.
Крім того, із яких переглянутих судом відеозаписів вбачається, що під час спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції, та в подальшому під час складання адміністративного протоколу, ніхто із пасажирів зупиненого транспортного засобу, не повідомив про те, що саме він/вона перебувала за кермом під час зупинки, в тому числі й сестра ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , яка нібито керувала ним, як стверджує порушник та його захисник .
З усього переглянутого відеоматеріалу вбачається, що ОСОБА_1 у розмові з поліцейськими не заперечував тієї обставини, що саме він керував транспортним засобом і не згадував про іншу конкретну особу, яка керувала транспортним засобом.
Більше того, вилучивши посвідчення водія, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що він в подальшому не може керувати автомобілем, і запитали чи може будь хто інший, тверезий водій, здійснювати подальше керування, на що ОСОБА_1 відповів, дослівно, «та немає, як же мені тепер бути?», після чого йому запропоновано скористуватись послугою таксі «тверезий водій».
Отже зі змісту та послідовності спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, особи, що перебували в зупиненому транспортному засобу або не були тверезими, або не мали посвідчення на керування транспортними засобами, а відтак не могли керувати цим автомобілем.
Досліджені судом відеозаписи є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.
Як зазначалась вище, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що відмовляється, бо не вбачає підстав для огляду.
Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості викласти свої письмові пояснення, в яких зазначити про обставини, якими він наразі обґрунтовує апеляційну скаргу, повідомити, хто саме був за кермом, вказавши його прізвище, ім`я, по-батькові і адресу місця проживання, однак цього не зробив. 
А тому суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 . 
Доводи апеляційної скарги у частині того, що адміністративний протокол складено без залучення двох свідків, не заслуговують на уваги, оскільки частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В даному випадку відеозаписи з спеціальних технічних засобів нагрудних бодікамер додані до матеріалів справи, якими чітко зафіксовано виявлене працівниками поліції правопорушення та порядок його фіксації. Наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.
Диспозицією статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами.
Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Стахєєва Олександра Олексійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року -  без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                        І.М. Стадник