ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року 
м. Київ

справа № 520/6633/22
адміністративне провадження № К/990/22354/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
розглянув як суд касаційної інстанції в порядку письмового провадження адміністративну справу №  520/6633/22
за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №520/6633/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування наказів, поновлення на посаді, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2024, постановлену у складі судді Білової О.В., та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024, ухвалену у складі: судді-доповідача Любчич Л.В., суддів Спаскіна О.А., Присяжнюк О.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
ОСОБА_1 (далі- позивач, заявник) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач) з вимогами:
- визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівників Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» від 22.07.2022 № 422 у частині застосування до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 03.08.2022 № 979 о/с;
- поновити інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді з 03.08.2022;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03.08.2022 по день набрання рішенням суду про поновлення законної сили.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем дисциплінарного проступку, об`єктивна сторона якого полягала у незаконному застосуванні превентивного поліцейського заходу у вигляді проникнення до володіння особи.
Так, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що під час дії на території України режиму воєнного стану старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , спільно з іншими поліцейським, які заступили разом із ним у наряд, за відсутності достатніх підстав для застосування превентивного поліцейського заходу, проникли до володіння, а саме: магазину за адресою: місто Харків, вулиця Квітки-Основ`яненка, 11, звідки винесли без дозволу власника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 майно, що також стало підставою для порушення кримінального провадження 62022170020000179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.
Суди першої та апеляційної інстанцій погодилися з висновками службового розслідування, що такі діяння є несумісним зі змістом Присяги працівника поліції, підривають авторитет правоохоронного органу, а тому, урахувавши характер вчиненого правопорушення, дійшли висновку про обґрунтованість накладеного на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
04.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023 за нововиявленими обставинами, у якій просив:
- рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі № 520/6633/22 скасувати і призначити справу до нового розгляду.
Як на підставу для перегляду вказаних рішень суду за нововиявленими обставинами, позивач послався на те, що після розгляду справи судом першої інстанції йому стало відомо, що постановою від 12.06.2023 було закрито кримінальне провадження № 62022170020000179 від 21.03.2022, на матеріалах якого ґрунтувалися висновки службового розслідування.
Так, заявник доводив, що ключовим мотивом притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з поліції був висновок службового розслідування, з яким погодилися і суди першої та апеляційної інстанції, про причетність ОСОБА_1 до діянь, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, що розслідується ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, у межах кримінального провадження № 62022170020000179.
Водночас 12.06.2023 ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ухвалило постанову, якою закрило вказане кримінальне провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 284 КПК України, - у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2024, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024, заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023 залишено без задоволення.
Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про перегляд рішень судів у справі №520/6631/22 за нововиявленими обставинами, суди попередніх інстанцій виходили з того, що підставою для звільнення позивача з лав Національної поліції України є вчинення ним дисциплінарного проступку, об`єктивна сторона якого полягала у незаконному застосуванні превентивного поліцейського заходу - проникнення до володіння особи за відсутності надзвичайної ситуації (крайньої необхідності), а не факт здійснення крадіжки. 
З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій зазначили, що закриття кримінального провадження за фактом крадіжки не є нововиявленою обставиною у розумінні статті 361 КАС України.
ІІI. Провадження в суді касаційної інстанції
11.06.2024 до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024, у якій скаржник просить скасувати вказані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.
У касаційній скарзі скаржник доводить, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових і необґрунтованих висновків про те, що постанова ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, від 12.06.2023 про закриття кримінального провадження № 62022170020000179 від 21.03.2022 не є нововиявленою обставиною.
Як зазначив скаржник, у межах кримінального провадження № 62022170020000179 від 21.03.2022 за частиною четвертою статті 185 КК України працівниками ДБР установлювалися дійсні обставини справи, які мали істотне значення для розгляду адміністративної справи, а саме: чи дійсно була вчинена крадіжка взуття з приміщення магазину «LYNCH»; чи проникав хтось до цього приміщення; хто її вчинив; кому причинена матеріальна шкода; чи причетні до цих подій посадові особи патрульної поліції тощо. Всі ці обставини і факти викладені в постанові від 12.06.2023 про закриття кримінального провадження та мають істотне значення для справи.
Обставини, установлені в постанові ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, від 12.06.2023 про закриття кримінального провадження № 62022170020000179, повністю спростовують докази, на яких ґрунтувалися висновки службового розслідування: протокол допиту ФОП ОСОБА_3 та відеозапис подій, який вилучався за протоколом огляду місця події в межах кримінального провадження.
Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що аналізом матеріалів кримінального провадження і зібраних під час досудового розслідування доказів не встановлено відомостей, які б свідчили про вчинення таємного викрадення майна співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, і такі факти не знайшли свого підтвердження.
Відповідач у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, і правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим підстав для скасування їхніх рішень немає.
За доводами відповідача, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для перегляду рішень у справі №520/6633/22, не є нововиявленими.
Так, відповідач зауважує, що дисциплінарне стягнення, застосоване до позивача, хоча і ґрунтувалося у певній частині на матеріалах кримінального провадження, проте не було пов`язано з фактом крадіжки.
У спірних правовідносинах підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення було застосування ним превентивного поліцейського заходу за відсутністю умов, передбачених статтею 38 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: за проникнення до магазину «LYNCH», що не було пов`язане із рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій чи безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення тощо.
Беручи до уваги обставини, що були підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення, факт закриття кримінального провадження № 62022170020000179, у мажах якого перевірялася причетність позивача до вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачене частиною четвертою статті 185 КК України, не має значення для справи №520/6633/22, а тому й постанова ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, від 12.06.2023 про закриття кримінального провадження №62022170020000179 не є нововиявленою.
IV. Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з частиною другою статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Частиною четвертою статті 361 КАС України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Суд зазначає, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
1)  існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
2)  на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
3)  істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Під нововиявленою обставиною розуміють фактичну обставину, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Отже, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №  2а-7523/10/1270, від 02.05.2018 у справі №  303/3535/16-а, від 04.09.2018 у справі №  809/824/17, від 22.11.2018 у справі №  826/14224/15, від 06.02.2019 у справі №  822/862/15, від 10.07.2020 у справі №  823/1440/17.
У цій справі як на підставу для перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023 за нововиявленими обставинами позивач (заявник) посилався на пункт 1 частини другої статті 361 КАС України.
На думку позивача, висновки Харківського окружного адміністративного суду стосовно доведеності службовим розслідуванням вчинення ним дисциплінарного проступку є безпідставними й спростовуються обставинами, установленими в постанові ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, від 12.06.2023 про закриття кримінального провадження.
Як зазначав позивач, службове розслідування, за наслідками якого до нього було застосоване дисциплінарне стягнення, що є предметом цієї справи, було розпочате на підставі повідомлення ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, про те, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №62022170020000179 від 21.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, щодо можливого викрадення працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції майна з магазину «LYNCH», розташованого за адресою: місто Харків, вулиця Квітки-Основ`яненка, 11.
Водночас постановою ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, від 12.06.2023 кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
На думку позивача, факти, які викладені у постанові ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, від 12.06.2023 про закриття кримінального провадження №62022170020000179, мають істотне значення і свідчать про невинуватість позивача та інших посадових осіб патрульної поліції, а також об`єктивно підтверджують їх непричетність до подій крадіжки взуття, які слугували підставою для призначення службового розслідування і, зрештою, для застосування дисциплінарного стягнення.
Суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про те, що обставини, на які посилається позивач, не є нововиявленими та не можуть бути підставою для перегляду рішень судів у справі №520/6633/22.
Предметом справи №520/6633/22 є накази Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.07.2022 № 422 в частині застосування до позивача - інспектора взводу № 1 роти №2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 03.08.2022 № 979 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Указані накази були прийняті за наслідками службового розслідування, оформленого висновком від 29.06.2022, яким установлено, що 20.03.2022 в період часу з 12.21 по 14.46 під час дії на території України режиму воєнного стану  інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 разом з іншими поліцейськими, з якими він перебував у наряді, за відсутності достатніх підстав для застосування превентивного поліцейського заходу, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 38 Закону України «Про Національну поліцію», проникли до володіння особи, а саме магазину «LYNCН», розташованого за адресою: місто Харків, вулиця Квітки-Основ`яненка, 11, звідки винесли без дозволу власника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - майно, чим грубо порушили права та інтереси вказаної особи, що стало підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження № 62022170020000179 від 21.03.2022, а також призвело до набуття суспільного резонансу в соціальних мережах, що підриває авторитет Національної поліції України.
Зазначені обставини було встановлено, зокрема, на підставі відеозапису камер спостереження (назва файлу: ІМ0 6176, об`єм файлу: 443 МБ (464 889 813 байт), тривалість 00:25:03, початок відеозапису 12.18.22 22.03.2022), а також відеозапису (назва файлу: ІМ0 6167. об`єм файлу: 174 МБ (183 268 969 байт), тривалість 00.09.46, початок відеозапису 14.36.59 22.03.2022), які також були досліджені судами попередніх інстанцій, з якого убачається, що позивач у форменому одязі працівника поліції з вогнепальною зброєю, перебуваючи біля фасаду приміщення, в якому розташований магазин «LYNCH», заглядає до середини, після чого заходить у приміщення. У подальшому до вказаного магазину під`їхав службовий автомобіль «TOYOTA PRIUS», реєстраційні номери НОМЕР_1 , бортовий номер НОМЕР_2 , до якого поліцейськими було поміщено заповнений полімерний пакет чорного кольору, який позивач разом з іншими поліцейськими виніс з указаного магазину.
Службовим розслідуванням установлено, що на відеозаписі події відсутні ознаки виникнення за адресою місцезнаходження магазину «LYNCH» надзвичайної ситуації, зокрема, вибуху, пожежі чи затоплення приміщення, або наявності інших підстав для проникнення до вказаного володіння особи, передбачених статтею 38 Закону України «Про Національну поліцію».
Отже, суди попередніх інстанцій правильно наголосили на тому, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення був висновок службового розслідування про застосування позивачем превентивного поліцейського заходу у вигляді проникнення до іншого володіння особи за відсутності передбачених у статті 38 Закону України «Про Національну поліцію» підстав, зокрема, не пов`язаного із рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій.
Вина позивача у скоєнні кримінального правопорушення під час службового розслідування не встановлювалася. Натомість службовим розслідуванням встановлено наявність у діях позивача ознак порушення службової дисципліни. Саме вчинення дисциплінарного проступку позивачем стало підставою для його звільнення зі служби.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що ухвалення компетентним органом постанови від 12.06.2023 про закриття кримінального провадження №62022170020000179 від 21.03.2022 не є нововиявленою обставиною та не стосується розгляду цієї адміністративної справи.
Тотожні висновки у справі з аналогічними правовідносинами (спір, у якій виник за цією самою подією) викладено у постанові Верховного Суду від 13.03.2025 у справі № 520/6631/22.
Посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 20.05.2019 у справі № 821/1180/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2023 у справі № 11-228сап21, Суд відхиляє, адже у вказаних справах питання перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не вирішувалося. У цих справах Верховний Суд також не висловлювався щодо значення постанови про закриття кримінального провадження для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності у правовідносинах, подібних до тих, що склалися в цій справі.
Отже, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права судами попередніх інстанцій і погоджується з їхніми висновками про необґрунтованість заяви позивача.
Положеннями частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими і такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни рішень судів попередніх інстанцій відсутні.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 залишити без змін. 
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:                                                                                О.  Р.  Радишевська
Судді:                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    М.І. Смокович