Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       20 березня 2025 року                                          м. Рівне

Справа № 570/2434/24
Провадження № 33/4815/307/25

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Петровського І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Петровського І.О. поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2025 року –

ВСТАНОВИВ:

Постановою  Рівненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2025 року ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
З матеріалів справи слідує, що 11.05.2024 року о 22 год. 07 хв. в с. Олександрія на вул. Шевченка, Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, результат огляду становить 0,56 проміле. З результатом згідний, проводити огляд в лікувальному закладі задля спростування результату відмовився.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Петровський І.О. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що місцевим судом не було враховано того, що пристрій Alcotest Drager 6810 був технічно несправний та при здійсненні його першого продування взагалі виключився та не вмикався. Вказує, що працівник поліції, діставши акумулятори (батарейки), декілька разів зубами прикусив кожен із акумуляторів (батарей), після чого поставив їх на місце до приладу Alcotest Drager 6810 та увімкнувши його повторно розпочав проводити вимірювання, що на його думку, вплинуло на його технічну справність, зокрема можливість збільшення (зменшення) потужності приладу або інших технічних причин, які могли вплинути на те, що прилад Alcotest Drager 6810 показав вищу температуру повітря та вищий проміле.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Петровського І.О. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний – 0,56 ‰ проміле;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 від проведення огляду у медичному закладі відмовився;
- результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6810», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показником 0,56 ‰ проміле.
- відеофайлом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, погодився з результатом огляду та відмовився від проходження огляду у медичному закладі (файл 0004, час 02:00), визнав факт вживання алкогольних напоїв (файл 0004, час 00:47).
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюється від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.
Суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що пристрій Alcotest Drager 6810 був технічно несправний, оскільки в приладі перед кожним тестом запускається налаштування (градуювання), наявність будь-якої технічної несправності або неналежного живлення унеможливлює проведення тесту.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Петровського І.О. – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду                         О.І. Полюхович