Дата документу  Справа № 334/839/25 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/616/25	Головуючий у 1-й інстанції Фетісов М.В.	
Єдиний унікальний №334/839/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.485 МК України	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       23 травня 2025 року                                                м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі представника Запорізької митниці Ткача В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької митниці на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2025 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,
за ст.485 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 29.01.2023 року ОСОБА_1 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» Волинської митниці було ввезено на митну територію України автомобіль «FORD RANGER XLT» (VIN-код  НОМЕР_1 ) н.з.  НОМЕР_2 як гуманітарну допомогу. У якості підстави для ввезення на митну територію України даного автомобіля громадянином ОСОБА_1 , серед інших документів, надано декларацію від 29.01.2023 року про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, де в розділі 6 «Отримувач» вказано 2 мотопіхотна рота мотопіхотного батальйону в/ч  НОМЕР_3 ; в розділі 7 «Фактичне місце призначення розвантаження вантажу» вказано м.Запоріжжя; в розділі 9 «Вид допомоги» зазначено FORD RANGER XLT, VIN-код НОМЕР_1 . За результатами перевірки дотримання вимог законодавства України при ввезенні на митну територію України в якості гуманітарної допомоги транспортних засобів Запорізькою митницею встановлено, що транспортний засіб «FORD RANGER XLT» (VIN-код  НОМЕР_1 ) н.з.  НОМЕР_2 в порушення вимог Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» громадянином ОСОБА_1 використано не за цільовим призначенням та не сплачені митні платежі у сумі 168 840,96 гривень, які б підлягали сплаті у разі митного оформлення даного транспортного засобу у вільний обіг. Таким чином, на переконання Запорізької митниці, ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.
В зв`язку з чим, 20.01.2025 року посадовою особою Запорізької митниці відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0006/UA112000/2025 за ознаками вчинення ним передбаченого ст.485 МК адміністративного правопорушення.
За результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
В апеляційній скарзі Запорізька митниця просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до передбаченої ст.485 МК України адміністративної відповідальності.
Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не надав належну оцінку наявним в матеріалах провадження доказам та дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил.
На переконання апелянта, змістом протоколу про порушення митних правил та інших наявних в матеріалах провадження доказів підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.485 МК адміністративного правопорушення.
Апелянт зауважує, що 29.01.2023 року громадянин ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль «FORD RANGER XLT» (VIN-код  НОМЕР_1 ) н.з.  НОМЕР_2 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» Волинської митниці у якості гуманітарної допомоги. 
При цьому ОСОБА_1 під час заповнення та подання до митного органу декларації від 29.01.2023 року про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, не надав документи, необхідні для визнання вказаного автомобіля гуманітарною допомогою, а саме: письмову пропозицію донора та письмову згоду отримувача гуманітарної допомоги, як це передбачено ст.3 ЗУ «Про гуманітарну допомогу». Недотримання декларантом вказаних вимог закону виключає можливість започаткування процедури визнання допомоги гуманітарною та, на думку апелянта, свідчить про ухилення ОСОБА_1 від сплати митних платежів. Оскільки, у зв`язку із недодержанням декларантом вимог законодавства про гуманітарну допомогу, ввезення даного автомобіля на митну територію України ОСОБА_1 повинен був оформити в режимі «імпорт» та сплатити митні платежі на загальну суму 168 841,96 гривень.
До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив. Про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки. А тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні. 
Заслухавши представника Запорізької митниці Ткача В.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно зі ст.487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, – відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Положеннями вказаної статті МК передбачено відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Під час оформлення протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті МК, до адміністративної відповідальності за порушення якої притягується особа. В іншому випадку відсутність хоча б однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення такої особи до відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2023 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України у якості гуманітарної допомоги автомобіль «FORD RANGER XLT» (VIN-код  НОМЕР_1 ) н.з.  НОМЕР_2 . Як підставу для ввезення на митну територію України вищевказаного транспортного засобу та для здійснення митного оформлення у якості гуманітарної допомоги, ОСОБА_1 було надано пакет документів, відповідно до якого отримувачем автомобіля зазначено 2 мотопіхотну роту мотопіхотного батальйону в/ч  НОМЕР_3 , що передбачало його пільгове розмитнення.
Відповідно до п.2 ст.1 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.
Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів.
Відповідно до абз.2 ст.3 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі ж права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.
При цьому, зміна отримувача гуманітарної допомоги можлива лише за письмовим погодженням з донором такої допомоги, крім випадків, якщо таке погодження було надано донором під час його пропозиції про надання гуманітарної допомоги або передбачено правочином щодо здійснення гуманітарної допомоги.
Згідно зі ст.6 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється в порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.
Відповідно до п.27 ч.1 ст.4 МК митними платежами є мито, акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції), податок на додану вартість із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції).
Згідно з ч.1 ст.292 МК митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.
Відповідно до положень п.30.1 ст.30 ПК податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі, за наявності законних на те підстав.
Положеннями ч.1 ст.287 МК та п.197.11 ст.197, п.213.3.9 ст.213 ПК закріплено, що під час ввезення на митну територію України вантажі гуманітарної допомоги звільняються від оподаткування, а саме сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.
Змістом п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2022 року №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (чинної станом на дату ввезення ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля як гуманітарної допомоги) передбачено, що на період воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.
Згідно із ч.1 ст.257 МК декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Змістом ст.3 МК закріплено, що митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено уим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу. 
Порівнюючи наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення із доводами апелянта, апеляційний суд констатує, що органом митного контролю не доведено як обставини нецільового використання ввезеного ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля у якості гуманітарної допомоги, так і обставини недотримання декларантом вимог ЗУ «Про гуманітарну допомогу», в результаті яких ним вчинено вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. 
Так, апеляційним судом під час перевірки матеріалів провадження встановлено наступні обставини.
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил у провину ОСОБА_1 ставиться використання ввезеного ним на митну територію України транспортного засобу – автомобіля «FORD RANGER XLT» (VIN-код  НОМЕР_1 ) н.з.  НОМЕР_2 не за цільовим призначенням в порушення вимог ЗУ «Про гуманітарну допомогу», внаслідок чого не сплачено митні платежі, які б підлягали сплаті у разі митного оформлення даного транспортного засобу у вільний обіг, що має ознаки порушення передбачених ст.485 МК митних правил.
Суд першої інстанції за результатами розгляду даної справи про адміністративне правопорушення встановив, що транспортний засіб «FORD RANGER XLT» (VIN-код  НОМЕР_1 ) н.з.  НОМЕР_2 було ввезено ОСОБА_1 29.01.2023 року на митну територію України як гуманітарну допомогу. Суд виходив з того, що дана обставина підтверджується відомостями поданої декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, від 29.01.2023, витягом з АСМО «Інспектор».
Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що відомостями листа Зонального відділу військової служби від 27.02.2025 року № 101/911 підтверджується, що транспортний засіб «FORD RANGER XLT» (VIN-код  НОМЕР_1 ) н.з.  НОМЕР_2 знаходиться на військовому обліку військової частини НОМЕР_3 та зареєстрований у Уніфікованій електронно-обліковій системі зареєстрованих транспортних засобів Збройних сил України. Також вказана обставина підтверджується листом військової частини НОМЕР_3 , актом приймання-передачі благодійної допомоги № 38/106 від 12.10.2024 року, актом технічного стану військового майна № 14/641 від 05.11.2024 року. Таким чином, на противагу змісту протоколу про порушення митних правил (в частині нецільового використання автомобіля), вказаний транспортний засіб передано до військової частини НОМЕР_3 та взято на облік як транспортний засіб Збройних Сил України в установленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає за необхідне додатково зазначити, що подана ОСОБА_1 до митного органу декларація про перелік товарів, які визнаються гуманітарною допомогою, від 29.01.2023 року була підставою для пропуску на митну територію України вказаного транспортного засобу як гуманітарної допомоги для 2-ї мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону в/ч  НОМЕР_3 , та є документом, без якого неможливо отримати дозвіл митного органу на пропуск ввезеного транспортного засобу через митний кордон (а.п.18).
Разом із тим, декларантом на виконання вимог абз.2 ст.3 ЗУ «Про гуманітарну допомогу», якими регламентовано правові підстави для здійснення гуманітарної допомоги в Україні, до поданого ним документа долучено відповідне письмове звернення про згоду (погодження) безпосереднього отримувача гуманітарної допомоги – 2-ї мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону в/ч  НОМЕР_3 , в особі командира даного структурного підрозділу, на одержання такої допомоги. У даному звернення конкретизовано транспортний засіб, який передається до отримувача, вказано його марку, модель, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN-код), дата його випуску та номерний знак (а.п.19).
Апеляційний суд зауважує, що дії декларанта під час ввезення на митну територію України транспортного засобу як гуманітарної допомоги охоплюються саме передбаченим абз.2 ст.3 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» поняттям «здійснення гуманітарної допомоги в Україні», а не передбаченим абз.1 вказаної статті Закону поняттям «започаткування процедури визнання допомоги гуманітарною», на що помилково посилався апелянт.
При цьому започаткування гуманітарної допомоги, на відміну від здійснення, є первинним етапом процесу її надання, що розпочинається із визначення отримувача, його потреб та вибору форми допомоги. Обидві поняття закріплено у різних абзацах ст.3 ЗУ «Про гуманітарну допомогу», із зазначенням окремих правових підстав для їх реалізації.
Наведені обставини у сукупності свідчать про дотримання декларантом вимог ЗУ «Про гуманітарну допомогу» під час ввезення на митну територію України транспортного засобу у якості гуманітарної допомоги та його митного оформлення, а також вказує на подальше дотримання умов цільового використання такого автомобіля.
У зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.485 МК адміністративного правопорушення.
Із чим погоджується й апеляційний суд та акцентує увагу на тому, що достовірних відомостей на спростування вказаних обставин з апеляційної скарги не встановлено та під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення представником Запорізької митниці не надано.
Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.280, 283, 294 КУпАП, ст.ст.486, 489, 529 МК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя 17 квітня 2025 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар