ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/7130/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року (суддя Петренко О.С.) у справі № 340/7130/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області (далі – ГУ ДПС) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП ДГ «Червоний землероб») про  стягнення податкового боргу в розмірі 2 935 045,61 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" податковий борг по податку на прибуток приватних підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, за рахунок коштів на рахунках у банках, що обслуговують такого платника податків в сумі 3 508 827,20 грн. на користь Державного бюджету України.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підставі не дослідження обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ДП ДГ «Червоний землероб» податковий борг в розмірі 2 638 741,06 грн.
Апелянт вказує, що позивачем жодні довідки від 14 січня 2025 року до позовної заяви не долучались, на адресу відповідача після 23 грудня 2024 року не надходили жодні письмові докази та клопотання про продовження чи поновлення строків на подачу доказів, якими б заперечувались дані, викладені у відзиві на позовну заяву, тобто в порушення ст. 79 КАС України суд прийняв до уваги доказ, який до суду не подавався у визначений законом спосіб та строки.
Відтак, судом першої інстанції покладено в основу рішення довідку, яка не тільки не була надіслана стороні по справі, а і не була подана до суду у визначений законом спосіб.
Судом першої інстанції проігноровано та не надано належної оцінки фактам, викладеним відповідачем у відзиві на позовну заяву, та доказам, якими обґрунтовувались заперечення на позов. 
ДП ДГ «Червоний землероб» не заперечує наявність податкового боргу, але не погоджується з сумою такого боргу, оскільки підприємством у листопаді 2024 року подано уточнюючу декларацію та відповідно до даних електронного кабінету нараховано зменшення податкового боргу, 13.11.2024 року – 331 272,00 грн та 25.11.2024 року – 385 719, 00 грн. Крім того, підприємством 25.11.2024 року сплачено в рахунок погашення податкового боргу 28 080 грн та 29.11.2024 року сплачено 50 000 грн. 
Таким чином, сума податкового боргу згідно з даними інтегрованої картки платників податків та електронного кабінету платнику станом на 13.12.2024 року складає 2 638 741,06 грн.
Відповідачем у відзиві зазначено, що станом на 25.12.2024 року сума дебіторської заборгованості (яка також є активом) перед підприємством складає 2 359 217 грн.
Враховуючи положення пункту 95.22 Податкового кодексу, вважає, що контролюючий орган не скористався своїм правом на погашення податкового боргу за рахунок коштів дебіторської заборгованості, строк виплати якої настав та яка майже покриває розмір податкового боргу.
Позивачу неодноразово надавався перелік дебіторів для визначення заборгованості як джерела погашення податкового боргу. Проте податковим органом не складено договір про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 3 508 827,20 грн.
Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, сформовано у зв`язку з самостійним нарахуванням та несплатою підприємством 3 487 253,00 грн згідно з податковою декларацією з податку на прибуток №9387309912 від 08.10.2024. Термін сплати – 08.10.2024.
В зв`язку з невчасним погашенням суми податкового боргу підприємству нараховано пеню в розмірі 21 574,20 грн. 
Зазначене підтверджується витягом зі облікових даних відповідача.
Контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ю" від 24.06.20216 року №26772-11, яка направлена засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача та отримана останнім 30.06.2016 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення.
Так, відповідачем у відзиві зазначено, що зменшення суми заборгованості відбулось за рахунок подачі уточнюючої декларації та відповідно до даних електронного кабінету платника податків 13.11.2024 року нараховано зменшення податкового боргу на суму 331 272,00 грн., та 25.11.2024 року – 385 719,00 грн. Більше, того підприємством 25.11.2024 року сплачено 28080,00 грн. та 29.11.2024 року сплачено 50000,00 грн. Таким чином, сума податкового боргу згідно з даними інтегрованої картки платників податків та електронного кабінету платнику станом на 13.12.2024 року складає 2 638 741,06 грн., а не 3 508 827,20 грн.
Відповідно до довідки, наданої ГУ ДПС у Кіровоградській області, встановлено, що станом на 14.01.2025 за ДП ДГ "Червоний землероб" рахується непогашений податковий борг в розмірі 3 508 827,20 грн.
За даними інтегрованих карток платника податків з земельного податку у підприємства постійно обліковується податковий борг.
Врахувавши, що після перерахування підприємством коштів до бюджету відбувається погашення податкового боргу та інформаційно нараховуються штрафні санкції за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань відповідно до ст. 124 Податкового кодексу України, а у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, у такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом, суд першої інстанції вважав підстави, якими відповідач обґрунтовує незгоду з сумою податкового боргу, необґрунтованими, а інших підстав неправомірності  позовних вимог не встановлено.
Приведене стало підставою для задоволення позову.
Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що згідно з інтегрованою карткою платника податків у ДП ДГ «Червоний землероб» обліковується податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, в загальному розмірі 3 508 827,20 грн, з яких з податку на прибуток приватних підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, який виник внаслідок несплати самостійно нарахованих та несплачених сум податкового зобов`язання в сумі 3 487 253,00 грн згідно з податковою декларацією з податку на прибуток №9387309912 від 08 жовтня 2024 року по терміну сплати 08 жовтня 2024 року, а також пені, нарахованої контролюючим органом у зв`язку з несвоєчасним погашенням суми податкового боргу, в розмірі 21 574,20 грн. 
Контролюючим органом сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 24 червня 2016 року №26772-11, яка отримана платником податків 30 червня 2016 року.
Статтею 67 Податкового кодексу України (далі – ПК України) встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктами  95.1,  95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Не є спірним питання дотримання контролюючим органом процедури погашення податкового боргу. 
Зважаючи на доведеність несплати відповідачем узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість, такі суми набули статусу податкового боргу, який стягується з платника податків в судовому порядку. 
Відповідач, не заперечуючи наявність податкового боргу, зазначає про те, що сума податкового боргу, заявлена до стягнення в межах цієї справи, є меншою у зв`язку з погашенням частини податкового боргу.
Судом встановлено, що відповідачем 13 листопада 2024 року сплачено у погашення податкового боргу суму в розмірі 331 272,00 грн, 25 листопада 2024 року – 385 719, 00 грн та 28 080 грн, 29 листопада 2024 року - 50 000 грн. 
Пунктом 87.9 статті 87 ПК України установлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відтак, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 липня 2024 року у справі №1340/5764/18.
Таким чином, перераховані відповідачем у листопаді 2024 року суми правомірно направлені позивачем на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, що визначений платником податків.
Відповідно, заявлена до стягнення сума податкового боргу відповідає даним інтегрованої картки платника податку та правомірно стягнута судом першої інстанції з відповідача, а посилання апелянта на погашення частини податкового боргу судом відхиляються.
Також суд визнає необґрунтованими доводи апелянта про наявність у контролюючого органу підстав на погашення податкового боргу за рахунок коштів дебіторської заборгованості, строк виплати якої настав, та яка майже покриває розмір податкового боргу, яка станом на 25 грудня 2024 року складає 2 359 217 грн.
Відповідно до пункту 95.22 статті 95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків. Сума коштів, що надходить у результаті стягнення дебіторської заборгованості, в повному обсязі (але в межах суми податкового боргу) зараховується до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. Сума дебіторської заборгованості, що стягнута понад суму податкового боргу, передається у розпорядження платника податку. 
Згідно із підпунктом 20.1.35 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, який має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків;
Пунктом 87.5. статті 87 ПК України встановлено, що у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.
Контролюючий орган укладає з платником податків договір щодо переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості. Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, про що зазначається в договорі між платником податків і контролюючим органом, та повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності.
Отже, одним із способів погашення податкового боргу є звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи.
При цьому однією з умов застосування такого способу погашення податкового боргу є укладання платником податків із контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості, а дебіторська заборгованість повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності.
В цьому випадку платником податків (ДП ДГ «Червоний землероб») не укладено з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості, тому відсутні підстави для визначення такої дебіторської заборгованості як джерела погашення податкового боргу.
Суд зауважує, що аргумент апелянта про надання контролюючому органу переліку дебіторів для визначення заборгованості як джерела погашення податкового боргу, проте податковим органом не складено договір про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган, є необґрунтованим, адже відповідачем не оскаржено таких дій (бездіяльності) позивача, а, як вказано вище, факт відсутності договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості на контролюючий орган  не дозволяє використовувати дебіторську заборгованість як джерело погашення податкового боргу.
Стосовно зауваження апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині порушення встановленого порядку прийняття доказів суд зазначає таке.
Дійсно, довідка від 14 січня 2025 року про розмір податкового боргу подана позивачем до суду першої інстанції поза межами підготовчого провадження, яке закрите ухвалою від 23 грудня 2024 року, копія такої довідки не направлялась відповідачу.
Проте ця довідка не є доказом, виключно на якому ґрунтується висновок суду першої інстанції про доведеність наявності у відповідача податкового боргу, та, власне, який підтверджує розмір податкового боргу, тому порушення судом першої інстанції про порушення судом першої інстанції порядку прийняття цього доказу не може бути підставою для скасування судового рішення.
Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 340/7130/24 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 340/7130/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» про стягнення податкового боргу залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 15 травня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 15 травня 2025 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко