ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)

10 квітня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 688/3201/23
Провадження № 22-з/820/76/25
Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р. С., А.М. Костенка,
секретар судового засідання – Кошельник В.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Стариченком Миколою Петровичем, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Шепетівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання фіктивним розірвання шлюбу, ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Стариченком Миколою Петровичем, на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2025 року,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати фіктивним розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 , зареєстрований Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1 від 09 січня 2019 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2025 року позов задоволено. Визнано фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке зареєстроване Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 09 січня 2010 року, актовий запис №1.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 01 квітя 2025  року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Стариченком Миколою Петровичем, задоволено. Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Шепетівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання фіктивним розірвання шлюбу.Стягнуто з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) 1610,40 грн (одна тисяча шістсот десять гривень 40 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги та 4000 грн (чотири тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Короткий зміст заяви про стягнення судових витрат
04 квітня 2025 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Стариченка М.П. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з відповідача 23000 грн, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. 

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Стариченком Миколою Петровичем, призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що відповідачкою не надано доказів понесення таких витрат, а їх розмір є завищеним та неспівмірним із обсягом наданої правничої допомоги. 
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник – адвокат Стариченко М.П. про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву, у якій вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу підтримали та просили розгляд справи проводити за їх відсутності.
Позивачка ОСОБА_2 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Третя особа – Шепетівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити частково.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини
На підставі договору про надання правничої допомоги №б/н, укладеного 18 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Стариченком М.П., ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1182841 від 07 лютого 2025 року адвокат Стариченко Микола Петрович надавав ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у Хмельницькому апеляційному суді у справі №688/3201/23.
Відповідно до пункту 1.1. договору сторони погодили, що у порядку та на умовах, визначених цим договором та іншими нормами діючого законодавства України, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе обов`язки з надання правової допомоги (консультації, юридичні послуги) клієнту щодо захисту та представництва інтересів останнього у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими представнику або захиснику відповідним процесуальним законодавством.
Відповідно до пункту 3.1. договору розмір оплати праці адвокат за надані юридичні послуги, які передбачені п. 1.1. цього договору, також умови та порядок розрахунків визначаються за домовленістю сторін, про що складається відповідна додаткова угода, яка є невід`ємною частиною цього договору. 
31 січня 2025 року між Побережною Н.В. та Стариченком М.П. укладено додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги №б/н від 18 вересня 2023 року, відповідно до 2 якої сторони домовились, що адвокат надає правничу допомогу, а саме, підготовку апеляційної скарги на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №688/3201/23. Вартість послуг становить 20000 грн. 
Згідно з пунктом 3 додаткової угоди №2 за надану правничу допомогу, зазначену у пункті 2 Додаткової угоди, клієнт сплачує адвокату 20000 грн.
Відповідно до підп. 4.1. пункту 4 додаткової угоди №2 оплата послуг з представництва інтересів в суді апеляційної інстанції здійснюється в розмірі 3000 грн за 1 судове засідання.
Відповідно до акту виконаних робіт від 03 квітня 2025 року сторони погодили, що адвокатом надана замовнику правнича допомога за договором, а саме, підготовка апеляційної скарги на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №688/3201/23, розмір гонорару адвоката становить 20000 грн. Згідно з актом 03 квітня 2025 року сторони погодили, що адвокатом надана замовнику правнича допомога за договором, а саме представництво інтересів в судовому засіданні в Хмельницькому апеляційному суді у справі №688/3201/23, розмір гонорару адвоката становить 3000 грн.
Згідно з квитанціями до прибуткового касового ордера від 03 квітня 2025 року №139 ОСОБА_1 сплатила адвокату Стариченку М.П. 20000 грн витрат на правничу допомогу, від 03 квітня 2025 року №140 – 3000 грн витрат на правничу допомогу.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та його висновки
Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
В апеляційній скарзі представник відповідачки попередньо заявив про судові витрати, які він планує понести у зв`язку із розглядом справи та про те, що документи на підтвердження наданої правничої допомоги додатково будуть надані до суду.
В межах встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України представник відповідачки – адвокат Стариченко М.П. подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просив стягнути з позивачки судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 23000 грн.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та тін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №750/2055/20 зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі №143/173/19 зроблено висновок про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність – незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з п.п. 1-2 частини 1 статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
На підтвердження вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу адвокат Стариченко М.П. надав суду апеляційної інстанції договір про надання правничої допомоги №б/н від 18 вересня 2023 року, додаткову угоду №2, акти виконаних робіт, копії квитанцій про оплату послуг.
Відповідно до акту виконаних робіт від 03 квітня 2025 року сторони погодили, що адвокатом надана замовнику правнича допомога за договором, а саме, підготовка апеляційної скарги на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №688/3201/23, розмір гонорару адвоката становить 20000 грн. Згідно з актом від 03 квітня 2025 року сторони погодили, що адвокатом надана замовнику правнича допомога за договором, а саме представництво інтересів в судовому засіданні в Хмельницькому апеляційному суді у справі №688/3201/23, розмір гонорару адвоката становить 3000 грн.
Згідно з квитанціями до прибуткового касового ордера від 03 квітня 2025 року №139 ОСОБА_1 сплатила адвокату Стариченку М.П. 20000 грн витрат на правничу допомогу, від 03 квітня 2025 року №140 – 3000 грн витрат на правничу допомогу.
До суду апеляційної інстанції адвокатом Стариченком М.П. було подано апеляційну скаргу (всього на 9 арк.). Судове засідання в суді апеляційної інстанції відбулось 01 квітня 2025 року за участю адвоката Стариченка М.П. тривалістю 01 год. 08 хв.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції враховує конкретні обставини даної справи, її складність, обсяг наданих послуг з правничої допомоги, обґрунтування заявником розміру цих витрат, критерій реальності адвокатських витрат, ту обставину, що відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний характер.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2019 у справі №211/3113/16-ц).
Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з сумою витрат на професійну правничу допомогу, яку просить стягнути представник апелянтки, та вважає, що така сума є завищеною і не відповідає критеріям розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
З урахуванням клопотання позивачки про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на складність справи, предмет доказування у даній справі, складність застосування норм права, колегія суддів вважає, що розмір правничої допомоги, заявленої до відшкодування в розмірі 23000 грн є завищеним, не відповідає об`єму фактично наданої адвокатом клієнту правової допомоги та підлягає зменшенню до 5000 грн.
Враховуючи вищевикладене, заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн судових витрат, понесених у зв`язку із наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 381 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Стариченком Миколою Петровичем, про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) 5000 грн (п`ять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 10 квітня 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко