ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2025 р. 	Справа № 520/32132/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 (головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В.) по справі № 520/32132/24
за позовом      ОСОБА_1  
до      Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
   ОСОБА_1   (далі – позивач,     ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати компенсації втрати частини доходу та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 по листопад 2018 року та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.
 Рішенням Харківського  окружного адміністративного суду від 16.01.2024 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати компенсації втрати частини доходу та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 року по листопад 2018 року та виплачувати пенсію визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області не погодившись із рішенням суду в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову .
Вказав, що позивачка , відразу після припинення виплат у 07.10.2009 не звернулась до суду, а прийшла тільки 07.08.2017 році.
До того ж, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі № 820/2595/18 зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати на орган Пенсійного фонду не покладено.
Позивач не скористався правом надання відзиву.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 ,  перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком.
ОСОБА_1  виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку із чим виплату пенсії їй було припинено.
17.08.2017р. ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком.
30.08.2017р. відмовлено ОСОБА_1 рішенням Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова у поновленні виплати пенсії за віком, що підтверджується листом № 15875/48-02-01 від 26.12.2017р. Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі № 820/2595/18, яке набрало законної сили 19.06.2018 р., скасовано рішення Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 30.08.2017р. про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком. Зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок розміру та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009р., як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з підвищенням та індексацією пенсії відповідно до ст.ст. 27, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», доплатою до пенсії за понаднормативний стаж відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надбавкою до пенсії як дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017р. 
На виконання рішення суду 20.10.2024р представник позивача звернувся до ГУ ПФУ  в Харківській області із заявою, в якій зокрема просив виплатити компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 року.
06.11.2024 року листом ГУ ПФУ в Харківській області повідомлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі № 820/2595/18 зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати на орган Пенсійного фонду не покладено.
Позивач вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області  щодо не нарахування та невиплати їй втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, що була нарахована та виплачена ГУ ПФУ в Харківській області на виконання судового рішення у справі №820/2595/18 звернулася до суду.   
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виплата пенсії позивачу протиправно припинена 07.10.2009, а поновлена лише 01.10.2017, однак відповідач всупереч нормам чинного законодавства не  нарахував та не виплатив компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно із ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до ст. 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 року №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Згідно із п. 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: , зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Відповідно до п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих   цін   для   визначення   суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у   місяці,   за   який   виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні   індекси   споживчих   цін публікуються Держстатом.
Отже, зі змісту приписів ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п. 4 Порядку № 159 встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції, який розраховується шляхом множення місячних індексів споживчих цін за весь період невиплати грошового доходу, при цьому індекс споживчих цін у   місяці,   за   який   виплачується дохід, до розрахунку не включається.
Основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Дана позиція відповідає висновкам Верховного Суду наведеним у постанові від 09.08.2022 року по справі № 460/4765/20.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі № 820/2595/18, яке набрало законної сили 19.06.2018 р., зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок розміру та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009р., як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з підвищенням та індексацією пенсії відповідно до ст.ст. 27, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», доплатою до пенсії за понаднормативний стаж відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надбавкою до пенсії як дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017р. 
На виконання рішення суду відповідач поновив виплату пенсії позивача з 01.10.2017р.
Зважаючи на наведене вище правове регулювання визначене ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та 4 Порядку № 159 сума компенсації позивачу повинна бути обчислена шляхом множення суми нарахованої, але невиплаченої суми пенсії за відповідний місяць на індекс інфляції, який розраховується шляхом множення місячних індексів споживчих цін за весь період невиплати пенсії, тобто за період з 07.10.2009р. по 01.10.2017р..
Отже, за встановлені обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у  позивача права на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за віком, виходячи з її розрахунку з 07.10.2009р., по день фактичного відновлення виплати пенсії - 01.10.2017року.
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суду у постанові від 16.03.2023 у справі № 420/7835/19 вказав на помилковість висновків судів щодо передчасності вимоги позивача про виплату  компенсації втрати частини доходів, оскільки згідно з положеннями ч.2 ст.  46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 18 травня 2022 року у справі № 380/7800/20, від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18 та від 20 квітня 2021 року у справі № 160/9175/18.
Колегія суддів звертає увагу, що компенсація чистини втраченого доходу виплачується не з моменту постановлення судового рішення, на підставі якого такий дохід фактично виплачено та поновлено права позивача, а саме з часу, коли у особи виникло право на отримання такого доходу, захищеного та підтвердженого рішенням суду.
Аналогічного змісту правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України викладені від 11 липня 2017 року у справі № 2а-1102/09/2670 та Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 826/8319/16.
Зокрема, Верховний Суд, серед іншого, дійшов висновку, що компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.
З урахуванням того, що несвоєчасне нарахування належних сум та остаточний розрахунок з позивачем відбулися у зв`язку з неправомірним припиненням виплати пенсії відповідачем, тобто з його вини, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Доводи апеляційної скарги щодо зволікання позивача із зверненням до суду  з підстав припинення пенсії не свідчать про правомірність дій пенсійного органу та не звільняють його від обов`язку провести виплату компенсації.
Отже, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -    
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 по справі № 520/32132/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    А.О. Бегунц