П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
            11 квітня 2025 року                                                                                      місто Київ  
            справа № 761/2705/17
            провадження № 22-ц/824/1248/2025    
 
            Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Старча Андрієм Васильовичем,
 
            на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 4 квітня 2024 року, постановлену у складі судді Савицького O.A.,
 
            у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмака О.О., у якій просив: - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо повідомлення сторін виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна; - зобов`язати державного виконавця повідомити сторони виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна; - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо підготовки заявки на реалізацію описаного та арештованого майна; - зобов`язати державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 підготувати заявку на реалізацію описаного та арештованого майна; - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо не реалізації описаного та арештованого майна; - зобов`язати державного виконавця вчинити у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 дії, направлені на реалізацію описаного та арештованого майна.
Скаргу обґрунтовує тим, що  рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 06.07.2017 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2 . Вказане рішення набрало  законної сили  та стягувачу виданий виконавчий лист.
З метою примусового виконання виконавчого листа за заявою стягувача державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 24.03.2023  замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, а саме ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 . На виконання такої ували суду державним виконавцем винесено постанову від 21.04.2023, якою замінено стягувача на ОСОБА_2 02.10.2023,  державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 ,  05.10.2023  винесено постанову, якою накладено арешт на майно боржника, а саме на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання - для участі у виконавчому провадженні, якою визначено суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Оцінка Трейд». 
06.10.2023 ТОВ «Оцінка Трейд» надано державному виконавцю звіт про оцінку  арештованого майна. 
Між тим, державний виконавець, незважаючи на надходження 06.10.2023 звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «Оцінка Трейд», не повідомив сторони про результати визначення вартості та не склав заявку на реалізацію арештованого майна.
Посилаючись на те, що допущена державним виконавцем у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 бездіяльність є неправомірною та такою, що порушує його права, заявник звернулась до суду з даною скаргою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 4 квітня 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Шевченківський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), ОСОБА_1 .    
Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмака О.О. щодо повідомлення сторін виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 ..
Зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмака О.О. повідомити сторони виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 ..
Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмака О.О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо підготовки заявки на реалізацію описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 ..
Зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмака О.О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 підготувати заявку на реалізацію описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 ..
Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмака О.О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо нереалізації описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 ..
Зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмака О.О. вчинити у виконавчому провадженні НОМЕР_2 дії, направлені на реалізацію описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 ..
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Старча A.B. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 4 квітня 2024 року у справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_1 .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала від 4 квітня 2024 року Шевченківського районного суду міста Києва прийнята з порушенням норм процесуального права та не правильного застосування норм матеріального права.
Зазначає, що з огляду на вимоги положень Закону України "Про іпотеку",  зареєстроване в установленому законом порядку обтяження іпотекою на нерухоме майно квартири за адресою: АДРЕСА_1 ,  має пріоритет,  відповідно державним виконавцем правомірно не вчинялись дії щодо реалізації нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 .
Також вказує, що ОСОБА_4 не є іпотекодавцем, не є правонаступником іпотекодавця, не є поручителем в основному зобов`язанні яке виникло між ВАТ КБ «ХРЕЩАТИК», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , тому  нею безпідставно отримано  довідку від 15 січня 2019 року №9-2/144, яка містить банківську таємницю, яку протиправно розголошено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» - М.А. Славкіною
Зазначає, що адвокат Фадеева Н.І. одержала та використала письмові докази, а саме: довідку від 15 січня 2019 року №9-2/144 з порушенням порядку, встановленого законом, тому такі є недопустимим доказом у справі.
В судове засідання не з`явилася представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Фадєєва Н.І., яка подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони стягувача. 
В судове засідання не з`явився представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Старча А.В. будучи повідомленим   про дату, час і місце розгляду справи в приміщенні суду під розписку /том № 2, а.с. 65/.
Адвокат Старча А.В. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з великим завантаженням, зайнятістю та необхідністю вчасної підготовки та подання процесуальних документів у справах, де він є представником, відсутністю часу для поїздки в апеляційний суд для участі у цій справі.
Враховуючи те, що адвокат Старча А.В. до клопотання будь-яких документів щодо неможливості взяти участь у судовому засіданні не надав, а тому суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника боржника ОСОБА_1, визнавши причини його неявки неповажними. 
В судове засіданні не з`явився  представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судового повідомлення до електронного кабінету учасника, через підсистему "Електронний суд", що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.
За таких обставин колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Зважаючи на зміст апеляційної скарги  представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Старча А.В. та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції представника боржника в апеляційній скарзі та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасника справи, явка якого до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність  адвоката Старча А.В., який не з`явився в судове засідання.
Оскільки рішення ухвалене за відсутності учасників справи, то датою рішення є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних  висновків.
Судом установлено, що у провадженні Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 761/2705/17, виданого 10 жовтня 2017 року Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2017 року і до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Постановою державного виконавця від 21 квітня 2023 року замінено стягувача у вказаному виконавчому провадженні на ОСОБА_2 згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 24 березня 2023 року.
2 жовтня 2023 року державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
5 жовтня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання; для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою суб`єктом оціночної діяльності визначено ТОВ «Оцінка Трейд» та зобов`язано його надати письмовий звіт щодо визначення ринкової вартості 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
6 жовтня 2023 року  ТОВ «Оцінка Трейд» надано державному виконавцю звіт про оцінку з висновком про вартість арештованого майна в сумі 1 075 000 грн., що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.
26 жовтня 2023 року представник заявника звернулась до Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) із запитом, в якому просила повідомити підстави відмови у передачі на електронні торги належного боржнику майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . До запиту було долучено довідку від 15.01.2019  № 9-2/144, якою підтверджується відсутність заборгованості за кредитом згідно кредитного договору від 16.05.2007  № 37/07-38М, та витяг з Єдиного державного реєстру про ПАТ "КБ "Хрещатик".
14 листопада 2023 року  начальником Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) на вказаний запит надано відповідь № 58804/27.10-23 від 13 листопада 2023 року,  згідно якої відповідно інформаційної довідки  № 354084102 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за параметрами запиту адресою місцезнаходження майна боржника: АДРЕСА_1 , встановлено наявність записів про обтяження та іпотеки, у яких стягувач за виконавчим провадженням не являється заставодержателем, або особою в інтересах якої встановлено це обтяження.
Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази надсилання державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) сторонам виконавчого провадження відповідного повідомлення про оцінку майна після отримання ним звіту про оцінку, складеного ТОВ «Оцінка Трейд».
Також матеріали виконавчого провадження не містять доказів на підтвердження складання державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) заявки на реалізацію арештованого та описаного майна після ознайомлення сторін з результатами оцінки.
Всупереч вимогам закону державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) не повідомлено сторін виконавчого провадження про результати оцінки описаного та арештованого майна, а також не підготовлено заявку на реалізацію описаного та арештованого майна, тому суд вважав, що за таких обставин державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) була допущена бездіяльність, яка є неправомірною та такою, що порушує права заявника.  
Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців. 
Колегія суддів не може погодитись в повному обсязі з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне. 
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим. 
 У постанові Великої Палати Верховного Суду від  5 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення  обгрунтованості скарги суд визначає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на неправомірну бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) щодо передачі майна на електронні торги та вчинення інших процесуальних дій у виконавчому провадженні, а тому вважає, що вказаною бездіяльністю порушені його права.
Правовідносини сторін регулюються Законом "Про виконавче провадження" №1404-VIII в редакції від 2 червня 2016 року, який набрав чинності 5 жовтня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно зі ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. 
У відповідності до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.
Відповідно до пункту 20 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 року № 512/5, у разі якщо оцінку майна проводив суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, виконавець надсилає сторонам повідомлення про оцінку майна не пізніше наступного робочого дня після отримання звіту про оцінку майна.
Згідно з частинами 1, 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна.
Установлено, що звіт про оцінку майна  складений  експертом - оцінювачем ТОВ «Оцінка Трейд» 05.10.2023. 
В  матеріалах виконавчого провадження, копія яких знаходиться в матеріалах справи, міститься лист головного державного виконавця Полісмак О.О., в якому останній повідомляє сторони виконавчого провадження про результати визначення вартості майна боржника, а саме частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 складає 1075000 грн., відповідно звіту про оцінку майна ТОВ «Оцінка Трейд» від 05.10.2023 ( а.с.101).
Термін дії звіту про оцінку майна  у виконавчому провадженні складає 6 місяців  з дати підписання оцінки.
Згідно інформації з довідки  з Державного реєстру речових прав на нерухоме  майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна  щодо об`єкту нерухомого майна:  квартира АДРЕСА_3 міститься запис: заборона на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження - 8042898, на підставі договору про внесення змін № 6571  від 8 жовтня 2008 року  приватний нотаріус  Руденко В.О.; іпотека реєстраційний номер обтяження  5016404 від 8 жовтня 2008 року, договір  про внесення змін № 6572  від 8 жовтня 2008 року, приватний нотаріус Руденко В.О.. Іпотекодавець: ОСОБА_3 , Іпотекодержатель - ВАТ КБ "Хрещатик". Строк дії іпотеки  01.09.2034. 
В записах про обтяження та іпотеки квартири АДРЕСА_3 заставодержателем, або особою в інтересах якої встановлено обтяження ОСОБА_2 , стягувач у виконавчому провадженні,  не значиться.
Саме ця  обставина стала перешкодою Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) , головному державному виконавцю Полісмак О.О. передати  описана, арештованет та оцінене майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , передати на реалізацію.
 Статтею 1 Закону України " Про іпотеку" визначені, зокрема, такі поняття: іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання свого зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.
Пріоритет права іпотекодержавтеля на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок  предмета іпотеки відносно  зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог перереєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ст. 3 цього Закону).
Предметом іпотеки  можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності на праві  господарського віддання, якщо іпотекодавцем є  державне або комунальне підприємство, установа чи організація (ст. 5 Закону України " Про іпотеку").
 У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановленим іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного  зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (ст. 12 цього Закону).
  Положенням ст.. 33 Закону України " Про іпотеку " у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.  Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.. 12 цього Закону.
Відповідно до вимог положень Закону України "Про іпотеку", наявне  зареєстроване у встановленому законом порядку обтяження іпотекою на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3 ,  має пріоритет.
Відповідно до ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема частиною 7 цієї статті визначено, що  примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з врахуванням  положень  Закону України " Про іпотеку". Отже ця норма є відсильною та надає державному виконавцю повноваження застосувати до реалізації предмета іпотеки у виконавчому провадженні за рішенням суду про стягнення боргу положення Закону України " Про іпотеку", які визначають особливості звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому  порядку за Законом України  "Про іпотеку".
Розділом V Закону України "Про іпотеку" від 05 червня 2003 року № 898-IV (далі - Закон № 898-IV) регламентовано порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, що передбачає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки (ст. 33) та особливості реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах (ст..ст. 41 - 50).
За змістом частини першої статті 41 Закону № 898-IV убачається, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Отже, норми Закону України "Про виконавче провадження" допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18).
 Будь-яке арештоване у виконавчому провадженні майно реалізується відповідно до процедури, визначеної частинами першою, п`ятою, шостою статті 61 Закону № 1404-VIII, з урахуванням порядку проведення електронних торгів, визначеного відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 2831/5 «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна».
Порядок № 2831/5 складається з розділів, які визначають процедуру організації та проведення електронних торгів; особливості реалізації арештованого майна за фіксованою ціною; процедуру оформлення результатів електронних торгів та розрахунків за придбане з торгів майно; підстави для проведення повторних торгів; порядок визнання електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації; процедуру проведення конкурсного відбору організатора; порядок залучення оператора і процедуру контролю за діяльністю організатора й оператора, порядок вирішення спорів (розділи I - VI, VIII - XV). Положення зазначених розділів Порядку № 2831/5 застосовуються під час організації та здійснення продажу всіх видів майна, арештованого у виконавчому провадженні, за винятком видів майна, особливості реалізації якого визначено розділом VII цього Порядку.
Абзацом першим пункту 2 розділу VII Порядку № 2831/5 передбачено, що реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України "Про іпотеку".
Затвердженим Міністерством юстиції України на виконання вимог ч.2 ст. 61 Закону №1404-VIII підзаконним нормативно-правовим актом (Порядком № 2831/5) визначено процедуру організації і проведення електронних торгів з продажу арештованого виконавцем майна та конкретизовано, що в разі реалізації у виконавчому провадженні іпотечного майна, підлягають застосуванню положення пункту 2 розділу VII Порядку № 2831/5 та Закону України "Про іпотеку".
Закон України " Про виконавче провадження", в тому числі і його розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" не містять приписів щодо особливостей реалізації у виконавчому провадженні нерухомого майна, обтяженого іпотекою. Водночас ч.7 ст. 51 Закону  України " Про виконавче провадження" є відсильною нормою і визначає обов`язок виконавця вчиняти дії з реалізації предмета іпотеки з урахуванням положень Закону України " Про іпотеку", який прийнято раніше та який можна вважати спеціальним щодо унормування відчуження предметів іпотеки за судовим рішенням чи за домовленістю сторін. Такі правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанови від 25 травня 2021 року  у справі № 923/971/19.Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17  звернула увагу на те, що заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Якщо ж майно не буде реалізоване, а іпотека буде припинена або буде знятий арешт, накладений виконавцем (зокрема, у випадку повного виконання боржником свого обов`язку), то заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, і надалі виконуватимуть функцію забезпечення позову.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. 
Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Матеріали справи не містять інформації щодо припинення іпотеки в порядку визначеному законом. 
Колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції  помилково прийняв до уваги довідку  від 15 січня 2019 року № 9-2/144, яка видана ОСОБА_4 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ  "КБ "ХРЕЩАТИК" Славкіною М.А., оскільки  така підтверджує лише факт погашення  в повному обсязі заборгованості за кредитним договором №37/07-38М від 16 травня 2007 року укладеного між банком та ОСОБА_3 , а жодним чином не доводить факту припинення іпотеки. 
Сам по собі факт погашення заборгованості за кредитним договором не дає підстав вважати, що іпотека припинена.
Відомості ж про припинення іпотеки на квартиру АДРЕСА_3   у встановленому законом порядку не зареєстровані.
За наявності зареєстрованої іпотеки, відсутні підстави вважати, що головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмак О.О. допущена бездіяльність щодо оформлення заявки та  передачі  на реалізацію описаного та арештованого майна.
Відтак висновку суду першої інстанції про  обгрунтованість скарги є помилковими, постановлена судом першої інстанції ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
            Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Старчою Андрієм Васильовичем,  задовольнити.
            Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 4 квітня 2024 року  скасувати і ухвалити нове  судове рішення, яким ОСОБА_2   відмовити у задоволенні скарги на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського Відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полісмак Олександра Олександровича. 
            Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Суддя-доповідач:                                                             О.І. Шкоріна
 
Судді:                                                                                Л.Д. Поливач
                                                                                       
                                                                                           А.М. Стрижеус