ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/27691/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еко-Сервіс" 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.) 
в адміністративній справі №160/27691/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еко-Сервіс" про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, звернувся 16.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еко-Сервіс", в якому просив:   
- стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЕКО-СЕРВІС» до бюджету у розмірі 5  314  316,12 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податку.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 5  314  316,12 грн. Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, в тому числі надсилались податкова вимога. З цих підстав позивач просить надати стягнути з відповідача податковий борг та задовольнити позовну заяву.            
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року позов задоволено.
Стягнуто податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЕКО-СЕРВІС» до бюджету у розмірі 5  314  316,12 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податку.
          Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи, що передують стягненню податкового боргу.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що позивач, як суб`єкт владних повноважень звернувся до суду з позовом 16.10.2024 року – тобто поза межами тримісячного строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до суду. Зазначає, що позивачем не зазначено в позові з яких підстав та з якого моменту було розпочато нарахування пені. Крім того судом першої інстанції не було досліджено та не встановлено підстави та дату початку нарахування пені. Також слід звернути увагу, що пунктом 129.9. статті 129 ПК України передбачені випадки коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню. Так один із випадків коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню, це закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. Суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінку обставин нарахування пені, та відповідність нарахованої пені вимогам статті 129 ПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Торговий дім «ЕКО-СЕРВІС» є платником податків, зборів (обов`язкових платежів) і перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЕКО-СЕРВІС» виник на підставі:
- заборгованості зі сплати податку на прибуток приватних підприємств в сумі 4  334  811,25 грн. згідно податкового повідомлення-рішення №0000250719 від 04.01.2022 року;
- пені в сумі 979  504,87 грн. 
31.07.2024 року Головним управління ДПС у Дніпропетровській області надсилалась Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЕКО-СЕРВІС» податкова вимога форми «Ю» №0022849-1309-0436 на загальну суму 5  314  316,12 грн.
Отже, сума податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЕКО-СЕРВІС» складає 5  314  316,12 грн.
Доказів сплати вказаного податкову боргу відповідачем суду не надано, таким чином вказана сума податкового боргу набрала статусу узгодженої.          Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Пунктом 16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний:
вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; 
подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; 
сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1 - 36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. 
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. 
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. 
Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з п.58.2, 58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу
Відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За правилами, визначеними п.59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. 
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається)
На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу сформовано та надіслано податкову вимогу форми «Ю» №0022849-1309-0436 від 31.07.2024 року на загальну суму 5  314  316,12 грн., що підтверджується копією поштового повідомлення, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз зазначених норм права та обставин справи дає підставим для висновку, що позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи, що передують стягненню податкового боргу.           Водночас, щодо доводів відповідача, що позивач, як суб`єкт владних повноважень звернувся до суду з позовом 16.10.2024 року – тобто поза межами тримісячного строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до суду, колегія судів апеляційної інстанції зазначає, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків. Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Частиною 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Позивач звернувся до суду 16.10.2024 року через систему Електронний Суд.
При цьому, позивач надає до позову податкову вимогу №0022849-1309-0436 від 31.07.2024 (що була направлена та вручена відповідачу).
Оскільки податкова вимога сформована 31.07.2024, а позивач звернувся до суду 16.10.2024, то він не порушив тримісячний строк звернення до суду, що передбачений частиною 2 статті 122 КАС України.
Стосовно доводів відповідача, що позивачем не зазначено в позові з яких підстав та з якого моменту було розпочато нарахування пені, суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. 
Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
За відповідачем обліковується в інтегрованих картках платника податків податковий борг в розмірі 5  314  316,12грн.
Вказана заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств виникла в результаті несплати платником податків у встановлений строк грошових зобов`язань згідно податкового повідомлення-рішення №0000250719 від 04.01.2022 на загальну суму 4334811,25грн.
Пеня по вказаному грошовому зобов`язанні нарахована згідно ст. 129 ПКУ у сумі 979504,87грн.
Податкове повідомлення-рішення №0000250719 від 04.01.2022 на загальну суму 4334811,25грн. (та пеня у сумі 979504,87грн) не оскаржене в судовому порядку та підлягає застосуванню для стягнення податкового боргу з урахуванням податкової вимоги №0022849-1309-0436 від 31.07.2024 на суму 5  314  316,12грн.
Відповідач також зазначає, що пунктом 129.9. статті 129 ПК України передбачені випадки коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню. Так один із випадків коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню, це закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. 
Матеріали справи не місять підтверджень, що позивач вийшов за межі закінчення зазначених 1095 днів.
Як наслідок, судом апеляційної інстанції спростовані доводи відповідача, що зазначені в апеляційній скарзі. 
Матеріали справи не містять доказів, що нарахована сума грошового зобов`язання самостійно сплачена відповідачем.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
З огляду на те, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 року відстрочено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еко-Сервіс" сплату судового збору в сумі 36336 (тридцять шість тисяч триста тридцять шість гривень) 00 коп. за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року у справі №160/27691/24 до ухвалення судового рішення по суті апеляційної скарги і відкрито апеляційне провадження у справі, колегія суддів  апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 36336 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року у справі №160/27691/24.
Керуючись ст.  241-245,  250,  311,  316,  321,  322    КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еко-Сервіс" – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2024  року – залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еко-Сервіс" (код ЄДРПОУ 35935908)  на користь спеціального фонду Державного бюджету України суму судового збору за подання апеляційної скарги    у розмірі 36336 (тридцять шість тисяч триста тридцять шість гривень) 00 коп.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 17.04.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко