ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року	Львів	Справа № 460/4625/24 пров. № А/857/18247/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                     Глушка І.В.
суддів:                                                                         Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу  Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року, ухвалене суддею Комшелюк Т.О. у м. Рівне у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі № 460/4625/24 за адміністративним позовом Малого приватного підприємства - фірми «Мірад» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

                                                          ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2024 року позивач - Мале приватне підприємство - фірма «Мірад» звернувся до суду з позовом до відповідача – Рівненської митниці, у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2023/000121/2 від 27.10.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000811.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів та обраного методу її визначення до декларації додано достатній перелік документів. При цьому зазначає, що приписи митного законодавства зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтовувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначати документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Вказує, що відповідачем обґрунтованість сумнівів в заявленій декларантом митній вартості з урахуванням документів, поданих до митного оформлення товару, доведена не була. Згідно доводів позивача, митниця належним чином не обґрунтувала числове значення скоригованої ним митної вартості товарів.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року  адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що при проведенні у відповідності до положень ст.54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом  митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, виявлені окремі неточності.
В підтвердження наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів та підстав для витребування додаткових документів, скаржник, зокрема покликається на такі неточності та розбіжності:
-Надана до митного оформлення банківська платіжна інструкція від 17.10.2023 №1012D3ХRK датується раніше, ніж інвойс від 24.10.2023 №283044349. У графі платіжної інструкції зазначено реквізити контракту від 09.06.2023 №LB/MAD-2023, у кому відсутня ціна на оцінюваний товар, будь якого іншого документу на підставі якого здійснена оплата не зазначено. Також надана до митного оформлення платіжна інструкція містить інформацію про інвойс від 04.10.2023 № 2510864999, який інший ніж той, що зазначений у митній декларації. Також надана до митного оформлення платіжна інструкція належним чином не завірена (відсутня печатка банку та підпис уповноваженої особи - банку).
-У прайс-листі від 13.10.2023 № б/н зазначено ціни на товар, дане твердження підтверджується листом продавця від 25.10.2023 №25/10. Але у наданому до митного оформлення Контракті не зазначається механізм формування спеціальної ціни.
- Не може бути взято до уваги надану копію митної декларації країни відправлення від 24.10.2023 № 23СZ61000001FТАХА8 як документи, що підтверджують заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки не містять відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт.
Згідно доводів скаржника, вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товарів, в тому числі і стосовно числових значень складовим митної вартості товарів. Зауважує, що наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів стала ще одним із факторів, що призвів до виникнення сумніві у правильності визначення митної вартості.
Оскільки надані до митного оформлення товарів документи у своїй сукупності не спростовували сумнівів у достовірності наданої інформації, неподання позивачем витребуваних документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості товарів. При здійсненні коригування заявленої декларантом митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів (згідно положень ст. 64 МК України) митницею використано вартості із альтернативних товарів за схожими фізичними характеристиками та призначенням, відповідно до інформації, що наявна у митниці, згідно рівнів вартості ЄАІС Держмитслужби.
Крім того, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про залишення адміністративного позову без розгляду, обґрунтовуючи такі вимоги пропуском позивачем строку на оскарження рішень митного органу.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст.304 КАС України, що не перешкоджає апеляційному перегляду судового рішення.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 09.06.2023 між «LASSELSBERGER, s.r.o.» (Продавець) та Малим приватним підприємством - фірмою «Мірад» (Покупець) укладено Контракт № LВ/МІRАD-2023 (далі - «Контракт»).
Пунктом 1.1 Контракту обумовлено, що Продавець передає у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти в асортименті керамічну плитку для стін та підлоги, декоративні елементи, бордюри, сходинки, мозаїку, керамічні переливи (далі - «Товар»), та оплатити вартість Товару у відповідності до умов Контракту та митних інвойсів (далі - «Інвойси»), які оформлюються для кожної окремої поставки та є невід`ємною частиною Контракту.
Згідно пункту 1.2 Контракту, Продавець передає Товар, який пройшов митне оформлення, вказаному Покупцем перевізнику в місці поставки: склади заводів «LASSELSBERGER, s.r.o.» - Чехія. Продавець несе відповідальність за завантаження Товару в транспортний засіб перевізника, а також несе пов`язані з цим ризики та витрати. Покупець несе відповідальність за своєчасну оплату вартості товару та митне оформлення Товару для експорту через треті країни для імпорту, за транзитне перевезення Товару через треті країни, а також несе ризики та витрати, які пов`язані з такими діями. Товар призначений для реалізації на території України. Реекспорт Товару з України в треті країни заборонений.
Поставка товару відбувається в місці вказаному в пункті 1.2 Контракту. Сторони можуть змінити місце поставки чергової партії Товару шляхом укладання додаткової угоди до Контракту, якщо це не протирічить умовам FСА в редакції INCOTERMS 2020 (п. 2.1 Контракту).
Ціна кожної окремої одиниці Товару та загальна вартість кожної окремої поставки згідно Контракту вказуються в Інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту (п. 2.2 Контракту).
Ціна на товар встановлюються в доларах США, включаючи вартість експортного пакування (палети + коробки + плівка + пластикові стяжки) та маркування. Валютою платежів є долари США (п. 2.3 Контракту).
За змістом пункту 2.4 Контракту, ціни на товар та вартість доставки, які вказані в Інвойсах, є фіксованими на час поставки та не можуть бути змінені протягом часу чергової поставки.
Відповідно до пункту 2.5 Контракту, загальна вартість Контракту складає 200000 (двісті тисяч) доларів США.
02.10.2023 «LASSELSBERGER, s.r.o.» (Продавець) та Малим приватним підприємством - фірмою «Мірад» (Покупець) укладено Додаткову угоду № 1 до контракту № LВ/МІRАD-2023 від 09.06.2023.
Сторони домовилися викласти пункт 2.2 Контракту в новій редакції:
Пункт 2.2: Ціна кожної окремої одиниці Товару та загальна вартість кожної окремої поставки згідно Контракту вказуються в Інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту. Продавець та Покупець в рамках усних домовленостей погоджуються акційні ціни та зниження вартості Товарів. Остаточно погоджена акційна ціна та/або ціна у формі знижки закріплюється в Інвойсі.
На виконання умов Контракту, сформовано попередній інвойс № 2510864999. Даний інвойс містить: номер замовлення СОРRА, дата замовлення 04.10.2023, умови оплати виплачується негайно без утримань, вага брутто 21869,680 кг, вага нетто 21099,219 кг, умови поставки FСА завод Інкотермс 2020.
26.10.2023 декларантом подано до митного оформлення згідно МД №23UA204020042782U6, товар:
СGRТ.ТАВ355023NЕ01 С231 7Е5 8АЕ 298x298x9 Чехія доступно з: 05.10.2023 до: 19.10.2023, СОРRА 263SВ Мальта 30x30 2,10 USD/1 М2 69072100, 21.000 ПАЛ (1098,720 кв.м), 2,307,31 дол. США;
6136 0001 Чеська Республіка Піддони 1200x800 ЕUR 44152020 21.000 ШТ 0,00 дол. США;
СКАА.DАК81588.RА.1 С2329 НF 8АЕ 798x798x10 Чехія доступно з: 06.10.2023 до: 20.10.2023 КААМ0S чорний 80x80 прям. 15,60 USD/1 М2 69072100 10.240 М2 159,74 дол. США;
6136 0001 Чеська Республіка Піддони 1200x800 ЄВРО 44152020 1.000 шт. 0,00 дол. США.
Всього до сплати 2467,05 дол. США.
Інвойс № 283044349 містить аналогічні відомості щодо характеристик товару та ціни товару.
Оплата згідно інвойсу № 2510864999 проведена, що підтверджується платіжною інструкцією №38JBKLNA від 12.10.2023 (Призначення платежу: For 1/LASSELSBERGER, s.r.o2/Аdelova, 2549/13/СZ/РLZEN, 32000 СZ1408000000000009479492 for PRPMNT FOR Ceramic tiles for wllsand floors, АСС СNTR N LВ/МІRAD-2023 DD 09.06.2023, РОL:СZ, РОD:UА), платіжною інструкцією №1012D3ХRК від 12.10.2023 (Призначення платежу: Купівля 2467.05 USD по курсу 36.535 Угода №LВ/МІRAD-2023, 09.06.2023, invoce №2510864999) та платіжною інструкцією в іноземній валюті № 38 від 12.10.2023.
Транспортування товару відбулося відповідно до умов Договору про надання транспортно - експедиторського обслуговування №01/08 від 10.07.2023, укладеного між Малим приватним підприємством - фірмою «Мірад» (Клієнт) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Експедитор).
Сторонами Договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування, з метою перевезення Товару сформовано договір-заява на перевезення вантажу від 24.10.2023 (сформованої відповідно до пункту 2.1), перевезення вантажу здійснено маршруту адреса завантаження: С221, Ехреdісе RАКО 1, Rukovnik, Samorka 246, 269 43 СZ - адреса розвантаження м. Рівне, вул. Крейдяна 9.
Вартість перевезення становить 78000 грн.
Згідно рахунку-фактури № СМ-45/23 від 24.10.2023 надавалися наступні транспортно-експедиційні послуги:
- послуги вантажного автоперевезення та експедирування вантажу за маршрутом: м. Раковнік (Чехія) - п/п кордону Краківець, автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Сума без ПДВ 54600 грн.
- послуги вантажного автоперевезення та експедирування вантажу за маршрутом: п/п кордону Краківець - м. Рівне, автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Сума без ПДВ 23400грн.
Загальна сума без ПДВ: 78000 грн.
26.10.2023 з метою митного оформлення ввезеного товару декларантом до Рівненської митниці подано митну декларацію № 24UА204020042782U6.
Відповідно до митної декларації задекларовано: плитка із кам`яної кераміки, 1 гатунку, для підлоги з коефіцієнтом поглинання води не більше 0,5 мас. % в асортименті: СОPRА 263SВ Маltа 30x30, арт.CGRT.ТАВ35502.NЕ01 - 1098,72 кв.м; КААМOS black 80x80 гесt, арт.СКАА.DAK81588.RА.1 - 10,24кв.м. Всього: 1108,96 кв.м.
Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 2467,05 дол. США.
Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною товару.
До вказаної митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) № 283044349 від 24.10.2023; автотранспортна накладна № СZ D 7568275 від 24.10.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № N1012D3ХRК від 12.10.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СМ- 45/23 від 24.10.2023; прейскурант (прайс-лист) від виробника витяг з прайсу від 13.10.2023; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) №1 від 09.06.2023; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) № 1 від 02.10.2023; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) № 2 від 09.06.2023; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) № 3 від 09.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх договорів) LВ/МІRAD-2023 від 09.06.2023; договір про надання послуг митного брокера №SV001/217 від 03.05.2017; договір (контракт) про перевезення №01/08 від 10.08.2023; декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером №283044349 від 24.10.2023; інвойс №2510864999 від 04.10.2023; лист №25/10 від 25.10.2023; лист № б/н від 24.10.2023; лист №26/10-3 від 26.10.2023; лист №27/10-1 від 27.10.2023; копія митної декларації країни відправлення №23СZ610000001FTAXA8 від 24.10.2023.
26.10.2023 митним органом сформовано повідомлення позивачу, згідно якого останньому необхідно надати: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) копію митної декларації заявленої країни відправлення з відмітками митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт; 5) банківські платіжні документи/інші платіжні документи, що можливо пов`язати з оцінюваним товаром. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості.
Листом № 27/10-1 від 27.10.2023 позивачем повідомлено відповідача та надано наступні документи щодо підтвердження митної вартості:
1. Надана до митного оформлення платіжна інструкція № N1012D3XRK від 12.03.2023 завірена печаткою банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та підписом уповноваженої особи, надається повторно.
2. Оплата за платіжною інструкцією № N1012D3XRK здійснена на підставі попередньо виставленого інвойсу № 2510864999 від 04.10.2023 - товарні позиції, кількість товару, сума згідно вище визначеного інвойсу сходиться з наданим до митного оформлення інвойсом, надається інвойс № 2510864999 від 04.10.2023 повторно.
3. Згідно Додаткової угоди № 1 від 02.10.2023 до контракту № LB/MIRAD-2023 від 09.06.2023, ціна кожної окремої одиниці товару та загальна вартість кожної окремої поставки згідно Контракту вказується в інвойсах, які ж є невід`ємною частиною Контракту. В рамках усних домовленостей Покупець та Продавець погоджують акційні ціни та/або ціна у формі знижки закріплюються в Інвойсі. Таким чином в Контракті зазначається механізм формування спеціальної ціни. А по кожній партії відправник також підтверджує це листом, який наданий до митного оформлення. Надається повторно Додаткова угода № 1 від 02.10.2023р.
4. Експортна декларація № 23CZ61000001FTAXA8 від 24.10.2023 завірена відправником.
Також вказаним листом повідомлено митний орган про те, що інші документи надати неможливо.
За наслідками розгляду поданих документів, Рівненською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000811 та рішення про коригування митної вартості товарів UA204020/2023/000121/2 від 27.10.2023, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів.
Мале приватне підприємство - фірма «Мірад», вважаючи рішення Рівненськоїмитниці про коригування митної вартості товарів №UA204020/2023/000121/2 від 27.10.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2023/000811 протиправними, звернувся до суду з вимогами про їх скасвання.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, як б могли об`єктивно вплинути н митну вартість імпортованих позивачем товарів, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
В розумінні пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.
Згідно із статтею 264 Кодексу митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.
У випадках, коли з причин, визнаних органом доходів і зборів обґрунтованими, окремі документи, визначені цим Кодексом, не можуть бути представлені разом з митною декларацією, дозволяється подання таких документів протягом часу, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику
З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.
За визначенням, викладеним у статті 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Згідно зі статтею 264 Митного кодексу орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст. 335 Митного кодексу України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості, зокрема у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).
Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору.
Судом першої інстанції виснувано, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість імпортованого товару.
Суд першої інстанції виходив з відсутності підстав ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Також судом першої інстанції наголошено на тому, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості. Згідно висновків суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цьому рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.
Водночас, згідно доводів відповідача, митна вартість товару не могла бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, що імпортуються, у зв`язку із неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України.
Однак, позивач не виконав вимоги контролюючого органу щодо надання пояснень та додаткових документів з приводу питань, які виникли при митному оформленні товару, у зв`язку з чим митниця правомірно вчинила дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару, і при коригуванні митної вартості товару застосувала резервний метод визначення митної вартості відповідно до положень статті 59 МК України.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та главою 8.
За приписами частини другої цієї статті декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Як встановлено частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною п`ятою цієї статті забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом.
Разом з тим, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.
При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).
Так, заявлена позивачем митна вартість товару не визнана митним органом. Відповідачем поставлено під сумнів правильність визначення митної вартості декларантом.
Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за митною декларацією МД № 23UA204020042782U6.
Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості за поданими митними деклараціями митницею встановлено, що у документах, наданих декларантом, виявлено ряд неточностей, які вказували на наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно числових значень складових митної вартості.
Так, зі змісту пункту 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів слідує, що митна вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом.
Митним органом зокрема вказано на такі недоліки при декларуванні імпортованого товару:
1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.
2) подані до митного оформлення та додатково на вимогу митниці документи містять неточності та розбіжності:
- Надана до митного оформлення банківська платіжна інструкція від 17.10.2023 №1012D3ХRK (далі - Платіжна інструкція) датується раніше ніж інвойс від 24.10.2023 №283044349. У графі Платіжної інструкції зазначено реквізити контракту від 09.06.2023 №LB/MAD-2023 (далі - Контракт), у кому відсутня ціна на оцінюваний товар, будь якого іншого документу на підставі якого здійснена оплата не зазначено. Також надана до митного оформлення Платіжна інструкція містить інформацію про інвойс від 04.10.2023 №2510864999, який інший ніж той, що зазначений у митній декларації. Також надана до митного оформлення Платіжна інструкція належним чином не завірена (відсутня печатка банку та підпис уповноваженої особи -Банку).
- Відповідно до пункту 2.2 додатково наданої додаткової угоди від 02.10.2023 №1 до Контракту остаточно погоджена акційна ціна та/або ціна у формі знижки закріплюється у інвойсі. Але у наданому до митного оформлення Контракті та додатках до нього не зазначається механізм та критерії надання акційних цін та знижок. У інвойсі від 24.10.2023 № 283044349 інформація щодо застосування акційної ціни або ціни у формі знижки відсутня. Таким чином не можуть бути взяті до уваги лист виробника від 19.10.2023 № б/н щодо надання спеціальних цін, додатково наданий лист виробника від 25.10.2023 № 25/10 щодо акційних цін. Виходячи з вищевикладеного спеціальна, акційна чи ціна зі знижкою не може бути поширена на оцінюваний товар.
- У прайс-листі від 13.10.2023 № б/н зазначено ціни на товар, дане твердження підтверджується листом продавця від 25.10.2023 №25/10. Але у наданому до митного оформлення Контракті не зазначається механізм формування спеціальної ціни.
- Не може бути взято до уваги надану копію митної декларації країни відправлення від 24.10.2023 № 23СZ61000001FТАХА8 як документи, що підтверджують заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки не містять відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт.
Також у митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібних товарів, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару  (товар за МД від 27.09.2023 № 23UA204020039085U6: Плитка із кам`яної кераміки, 1 ґатунку, для підлоги з коефіцієнтом поглинання води не більше 0,5 мас. вагою 20577 кг, виробник LASSELBERGER, s.г.о., торгова марка RАКО, імпортер МППФ "МІРАД").
Згідно доводів відповідача, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.
Перелічене вище зумовило висновок суду апеляційної інстанції про те, що в даному випадку у митного органу були обґрунтовані сумніви щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару, а тому, митний орган мав законні підстави для витребування додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості товару.
Аналіз наведених вище положень МК України дозволяє дійти висновку про те, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 МК України, або відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, на думку суду, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.
Враховуючи, що надані декларантом документи, на думку митного органу, не містили усіх відомостей щодо ціни товару, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, позивачу було направлено відповідне повідомлення про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, однак така вимога посадових осіб контролюючого органу не була виконана позивачем.
Митні органи наділені виключною компетенцією в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою їм надано повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.
Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.
З матеріалів справи колегія суддів суду апеляційної інстанції вбачає, що здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом вартості товару Рівенська митниця в електронному повідомленні з посиланням на розбіжності у поданих документах декларанту запропоновано подати такі документи: 
1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
2) виписку з бухгалтерської документації продавця;
3) копію митної декларації заявленої країни відправлення з відмітками митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару та експорт;
4) банківські платіжні документи/інші платіжні документи, що можливо пов`язати з оцінюваним товаром;
5) інвойс від 13.10.2023 № 2510867407.
У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу. Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що у митного органу були наявні обґрунтовані сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, у зв`язку з чим відповідач витребував додаткові документи та вказані вище розбіжності у поданих до митного оформлення документах могли бути усунуті або ж пояснені декларантом після отримання запиту митного органу, проте декларант не спростував твердження відповідача про виявлені у документах недоліки та не надав додаткових документів, які б дозволяли митниці однозначно встановити і перевірити заявлену декларантом митну вартість, про відсутність додаткових документів повідомив листом.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної, зокрема в постановах від 14 липня 2020 року у справі №809/1557/17, від 10 червня 2020 року у справі №1.380.2019.004752, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2133/19, від 10 квітня 2020 року у справі №822/2806/15, наявність розбіжностей в документах, що підтверджують митну вартість є підставою для коригування додаткових документів та у разі їх ненадання - коригування митним органом митної вартості.
Запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.
Відповідно, з огляду на наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару за першим методом, у відповідача були правові підстави витребувати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, проте декларант жодних інших документів митному органу не подав, що стало підставою для коригування митної вартості товарів не за ціною договору (контракту).
Слід зазначити, що саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари за самостійно обраним методом, і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган за наявності у нього сумнівів може витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.
При цьому, за змістом пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що його прийняттю передувало проведення митним органом консультації з декларантом. За результатом проведеної процедури консультації із декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59 - 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 27.09.2023 № 23UA204020039085U6 - 0,40 дол. США/кг.
Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 8439,69 дол. США (21099,219 кг * 0,40 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 308312,00 грн (8439,69 дол. США * 36,5312 грн/дол. США).
Згідно доводів скаржника, саме МД, на які покликається митний орган в оскаржуваному рішенні містить найбільше подібних характеристик товару із характеристиками оцінюваного товару. В ході проведення консультацій декларанту пропонувалось у разі наявності цінової інформації для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень 59-63 МК України повідомити про це митний орган для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованого товару, однак така інформація декларантом надана не була.
Суд апеляційної інстанції вважає, що митний орган навів достатнє обґрунтування причин, за наявності яких митниця не могла визнати заявлену декларантом митну вартість; вказано на джерело інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що під час процедури митного оформлення ввезеного позивачем товару у митного органу були наявні правові підстави для обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Оцінюючи ж документи, надані позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товарів за контрактом на предмет їх достатності та обґрунтованості, суд апеляційної інстанції зауважує, що такі документи не давали відповідачу можливості зробити висновок про підтвердження заявленої митної вартості товару, а, відтак, відповідач правомірно відмовив у митному оформленні (випуску) товару та скоригував митну вартість товарів.
Отже, висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною контракту з підстав ненадання декларантом позивача документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, та про застосування при визначенні митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, суд апеляційної інстанції вважає правомірним.
Наведені обставини в своїй сукупності під час вирішення спірних правовідносин залишилися поза увагою суду першої інстанції, що має наслідком його скасування.
Таким чином, оскільки митний орган діяв підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA204020/2023/000121/2 від 27.10.2023 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2023/000811 є правомірними, а позовні вимоги про їх скасування є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
У справі, що розглядається, з огляду на доводи скаржника, підлягає дослідженню також питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Згідно зі статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).
Отже, зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників і відповідальність визначена главою 4 Митного кодексу України (далі - МК України).
Частиною 1 статті 24 МК України передбачено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.24 МК України предметом оскарження є рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.
Як слідує зі змісту ч.3 ст.24 МК України, правила глави 4 застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності.
Згідно ч.1 ст.29 МК України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.
Враховуючи, що позивач в даній справі оскаржує рішення митного органу, яке прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 Митного кодексу України строк його оскарження визначається згідно із вимогами Кодексу адміністративного судочинства України.
Висновок у подібних правовідносинах вже викладався в постановах Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №813/1276/16, від 18 червня 2020 року у справі №805/1536/17-а, 18 лютого 2021 року у справі № 826/14826/16, від 25 травня 2021 року у справі № 826/13159/17, від 16 лютого 2022 року у справі № 380/8425/21, від 03 листопада 2022 року у справі № 380/9929/21, від 09 травня 2023 року у справі № 320/6121/21, але не виключно.
Згідно доводів клопотання митного органу про залишення адміністративного позову без розгляду, позивачем пропущений передбачений статтею 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду.
З наявних матеріалів справи слідує, що спірне рішення та картка відмови датовані 27.10.2023, тому позивач, звернувшись до суду з позовної заявою 26.04.2024, не пропустив визначений законом строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, відтак відсутні правові підстави для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.8 ч.1 ст.240 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, які підлягають скасуванню.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 139, 242, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці задовольнити, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі № 460/4625/24 - скасувати.
В задоволенні адміністративного позову Малого приватного підприємства - фірми «Мірад» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний