УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №275/93/24 Головуючий у 1-й інст. Лівочка  Л. І. 
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,
за участю секретаря     Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 275/93/24 за  позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - адвоката Олійника Олега Станіславовича, на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Лівочки Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

       У січні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначено, що 2 липня 2019 року відповідач звернувся до банку із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, після чого за допомогою ОТП була підписана анкета-заява від 10 травня 2023 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет, на сайті АТ КБ «ПриватБанк».
       Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає укладений між ним та АТ КБ « ПриватБанк» договір про надання банківських послуг.
       Відповідно до вказаного договору на ім`я відповідача був відкритий кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування.
       У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 10 травня 2023 року, отримав преміальну картку VISA Signature ( кредитний ліміт 300000 грн).
       Позивач вказує, що виконав зобов`язання за цим договором та перерахував кредитні кошти на рахунок відповідача.
       Однак, ОСОБА_1 належним чином не сплачував кошти в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим станом на 2 січня 2024 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 282051 грн. 42 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 239330 грн. 22 коп., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 7897 грн. 89 коп., а також заборгованості за простроченими відсотками у сумі 34823 грн. 31 коп.
       Таким чином, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 2 липня 2019 року у розмірі 282051 грн. 42 коп.
       Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено.
       Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 2 липня 2019 року у розмірі 282051 грн. 42 коп., що складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 239330 грн. 22 коп., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 42721 грн. 20 коп. та судовий збір у сумі 3384 грн. 62 коп.
       В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить, зокрема, скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
       На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд розглянув справу з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки відповідач зареєстрований та проживає в с. Вільшанка Житомирського району. Отже, вказана справа повинна розглядатися Житомирським районним судом Житомирської області, на чому неодноразового наголошувалося в суді першої інстанції.
Вважає, що суд першої інстанції передчасно відкрив провадження у справі, адже позовна заява не відповідала вимогам статті 175 ЦПК України.
Стверджуючи про те, що головуюча у справі суддя перебуває у позаслужбових стосунках із АТ КБ « Приватбанк», оскільки користується послугами цього банку, вказує, що при вирішенні даного спору суд був упередженим та необ`єктивним. Також зазначає, що заявлені відводи не були розглянуті, відтак вважає, що справа розглянута неповноважним складом суду.
Звертає увагу на ту обставину, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що вказаний договір був укладений між сторонами та що банк перерахував кредитні кошти відповідачеві.
Посилається на правові висновки Верховного Суду про те, що за відсутності належних та допустимих доказів у правовідносинах між банком та споживачем усі сумніви та припущення мають тлумачитися на користь останнього.
Вважає, що АТ КБ « ПриватБанк» не мав права укладати кредитний договір, адже в матеріалах справи відсутні докази видачі позивачеві спеціального дозволу ( ліцензії) щодо надання фінансових послуг з видачі споживчих кредитів та свідоцтва фінансової установи.
Представник відповідача також вказує, що ОСОБА_1 не підписував вказані анкети-заяви, а також паспорт споживчого кредиту, відтак відсутні підстави стверджувати про те, що він приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк».
Окрім того, текст цих анкет-заяв викладений іноземною мовою ( мовою держави-агресора – рф), що не узгоджується з вимогами законодавства України.
Посилається й на те, що підписання анкети-заяви не може вважатися договором приєднання, адже Умови та Правила надання банківських послуг не підписані відповідачем.
Звертаючись до суду з даним позовом, АТ КБ « ПриватБанк» надав не первинні касові документи, а зведені документи, які не є належними доказами видачі кредитних коштів.
При вирішенні спору суд залишив поза увагою висновок експерта від 22 липня 2024 року №273/07-2024, складений за результатами проведення судової економічної експертизи.
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Адаменко Т.С., не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі, зазначивши, що відповідач тривалий час користується послугами АТ КБ « ПриватБанк». З 2019 року йому встановлений кредитний ліміт 300000 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.
Виписка з рахунку свідчить про те, що відповідач користувався кредитом, здійснював списання коштів та поповнення рахунку.
Наголошує на тому, що усі істотні умови кредитування, у тому числі й нарахування та порядок сплати відсотків за користування кредитом, були погоджені сторонами.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення адвоката Адаменко Т.С., колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 2 липня 2019 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ « ПриватБанк».
У цій заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що вказана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг становить договір про надання банківських послуг. Також міститься інформація про те, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ « ПриватБанк», а також із пам`яткою клієнта, тарифами банку та отримав їх примірник. Погодився зі збільшеним строком позовної давності, який зазначений в Умовах та правилах, а також погодився з тим, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у разі, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє його про зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку.
Окрім того, 10 травня 2023 року відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у якій зазначено про те, що підписанням цієї заяви на підставі статті 634 ЦК України він приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ « ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на час підписання цієї заяви, які разом становлять змішаний договір: договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструмента та генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів « Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка», приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
У вказаній заяві зазначено тип кредиту – відновлювана кредитна лінія, а також зазначено про максимальні суми кредитних лімітів: по 200000 грн. для карт «Універсальна» та « Універсальна голд», 300000 грн. для преміальної картки Platinum у пакеті Premium, 300000 грн. для преміальної картки World Black Edition у пакеті Premium Plus, 300000 грн. для преміальної картки Signature у пакеті Premium Plus, 400000 грн. для преміальної картки World Elite у пакеті Premium Мах, 400000 грн. для преміальної картки Infinite Premium у пакеті Premium Мах, 800000 грн. для преміальної картки Infinite Private у пакеті Private Banking.
Строк кредитування вказано – 12 місяців з пролонгацією.
Також заява містить інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: 36 % - для преміальних карток Platinum, World Black Edition, Signature, World Elite, Infinite Premium, Infinite Private.
За умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашення кредиту мінімальними платежами, процентна ставка визначена на рівні 42, 55 % - для преміальних карток Platinum, World Black Edition, Signature, World Elite, Infinite Premium, Infinite Private. 
Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків зазначена на рівні 72 %.
У заяві міститься також інформація щодо істотних умов договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка».
Вказана заява підписана відповідачем електронним підписом, з використанням ОТР-пароля.
Цього ж дня відповідач підписав електронним підписом й паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація про строк кредитування ( 12 місяців), тривалість пільгового періоду ( до 55 днів), процентні ставки протягом дії пільгового періоду ( 0,00001 % річних) та поза його межами ( 42 %, 40,08 %, 36 %). Також вказано про порядок повернення кредиту та зазначено відсоткові ставки, які застосовуються при невиконанні кредитних зобов`язань ( 84,00 %, 81,60 %, 72,00 %).обслуговуванням преміальних кредитних карток 
Обгрунтовуючи вимоги, позивач надав довідку від 3 січня 2024 року, у якій зазначено, що на підставі укладеної угоди відповідач користувався кредитними картками Master Card Platinum, Master Card World Black Edition, Visa Lady Platinum, Visa Signature.
Окрім того, до матеріалів справи долучено довідку АТ КБ « ПриватБанк» про зміну умов кредитування, у якій зазначено про те, що з 23 січня 2020 року на кредитну картку, оформлену на ім`я відповідача, був встановлений кредитний ліміт у розмірі 300000 грн.
Наданий позивачем розрахунок свідчить про те, що за період з 5 вересня 2019 року по 2 січня 2024 року банком нараховано 239330 грн. 22 коп. заборгованості за тілом кредиту, 7897 грн. 89 коп. заборгованості за відсотками та 34823 грн. 31 коп. заборгованості простроченими відсотками.
На підтвердження позовних вимог суду також надано виписку з рахунку, відкритого на ім`я відповідача, яка містить інформацію про рух коштів та в якій відображено банківські операції за період з 15 червня 2018 року по 1 січня 2024 року.
Також до позовної заяви долучено витяг із Тарифів Platinum, World Black Edition, World Elite, , Infinite, Visa Signature, де, зокрема, передбачена можливість нарахування комісії, відсотків за користування кредитом та за порушення кредитних зобов`язань.
Окрім того, суду надано витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ « ПриватБанк».
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами погоджено усі істотні умови договору про надання банківських послуг, що, у свою чергу, свідчить про наявність підстав для стягнення на користь позивача заборгованості у розмірі 282051 грн. 42 коп.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( частина перша статті 526 ЦК України).
Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
За правилами частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині першій статті 638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) ( частина перша статті 633 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець ( у даному випадку АТ КБ ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент ( споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
В постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Наявні в матеріалах справи витяги з Тарифів, Умов та Правил надання банківських послуг передбачають можливість встановлення кредитних лімітів на відповідні платіжні картки та нарахування комісії, відсотків за користування кредитними коштами, а також відсотків за порушення кредитних зобов`язань. Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що саме ці Тарифи, Умови та Правила були надані відповідачеві для ознайомлення та були погоджені ним при підписанні вказаних заяв від 2 липня 2019 року та 10 травня 2023 року.
У анкеті-заяві від 2 липня 2019 року відсутня інформація про вид банківської послуги, яку відповідач мав намір отримати, тип кредитної картки, кредитний ліміт, строк кредитування та відсоткову ставку.
У заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 10 травня 2023 року зазначено інформацію щодо істотних умов договору за різними видами платіжних карток, які містять відмінності щодо кредитного ліміту, розміру відсоткових ставок та порядку їх застосування.
Доказів того, які конкретно умови кредитування, зокрема, тип кредитної картки та розмір відсоткової ставки були погоджені відповідачем при підписанні цієї заяви, суду не надано.
При цьому, заслуговує на увагу та обставина, що у розрахунку заборгованості застосовано відсоткові ставки, які взагалі не зазначені у заяві від 10 травня 2023 року ( 37,2 % річних, 74,4 % річних).
Наявні в матеріалах справи довідки про видачу відповідачеві кредитних карток та про зміну умов кредитування не свідчать про погодження сторонами істотних умов кредитування, оскільки ці докази сформовані самим позивачем.
Отже, у спірних правовідносинах неможливо застосовувати положення частини першої статті 364 ЦК України, оскільки Тарифи, а також Умови та Правила, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком з часу виникнення спірних правовідносин й до звернення позивача до суду з даним позовом, що не виключає можливості долучення кредитором до позовної заяви витягу з Тарифів, Умов та Правил у будь-яких редакціях, найбільш сприятливих для задоволення позову.
Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила надання банківських послуг та за відсутності заявах від 2 липня 2019 року та від 10 травня 2023 року домовленості сторін про конкретний порядок та умови надання кредитних коштів й нарахування відсотків, долучені до матеріалів справи Тарифи, Умови та Правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.
Надані позивачем Тарифи, Умови та Правила, враховуючи їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані позичальником. Лише факт безпосереднього підписання позичальником Тарифів, Умов та Правил може свідчити про прийняття ним запропонованих йому умов кредитування. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони дійшли згоди та обумовили у письмовому вигляді кредитний ліміт, строк кредитування та процентну ставку.
Підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту також не свідчить про те, що ним погоджено істотні умови кредитування. 
Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 зроблено висновок про те, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, так і договорів ( дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується у його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісті.
Що стосується наданої позивачем виписки по рахунку позичальника, слід зазначити, що ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами та здійснював поповнення рахунку на погашення кредиту. Загальний розмір витрат становить 3897472 грн. 12 коп., а загальний розмір надходжень визначений 3616872 грн. 32 коп. Баланс на кінець періоду становить -281572 грн. 76 коп. 
Не дивлячись на ту обставину, що порядок нарахування комісії та відсотків не був погоджений між сторонами, банк все ж таки здійснював списання коштів в рахунок погашення комісійних нарахувань та відсотків. Загальний розмір сплачених відповідачем комісійних нарахувань та відсотків становить 419113 грн. 97 коп. Таким чином, відсутнє мінусове сальдо за тілом кредиту, що виключає можливість стягнення такої заборгованості.
       Окрім того, заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 надав висновок експерта №273/07-2024 за результатами проведеної в порядку статті 106 ЦПК України економічної експертизи, складений судовим експертом Бондарчук Т.В. 22 липня 2024 року, у якому зазначено, що за результатами проведеного експертного дослідження наданий АТ КБ « ПриватБанк» розрахунок заборгованості відповідача перед банком умовам кредитування, що вказані в заяві-анкеті від 2 липня 2019 року, за даними виписки по рахунку за період із 13 червня 2018 року по 3 січня 2024 року, документально не підтверджується.
       Таким чином, відсутні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 239330 грн. 22 коп. та відсотків у розмірі 42721 грн. 20 коп.
       Оскільки банк не заявляв позовних вимог про стягнення відсотків на рівні облікової ставки НБУ і не надав відповідного розрахунку, вважаючи, що сторони узгодили сплату та розмір процентів у кредитному договорі, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання про стягнення відсотків у такому розмірі.
       Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про відмову у задоволенні позову.
       Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності, оскільки зміна назви району, на території якого розташований населений пункт, у якому проживає та зареєстрований відповідач, не свідчить про наявність підстав для передачі справи з Брусилівського районного суду Житомирської області до Житомирського районного суду Житомирської області.
       Безпідставними є також й доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не вирішено питання про відвід, оскільки заява про відвід судді надійшла через систему « Електронний суд» 28 грудня 2024 року, після ухвалення судом рішення у цій справі.
        Необгрунтованим є також й твердження представника відповідача про те, що справа розглянута з порушенням приписів Закону України « Про засади запобігання та протидії корупції», оскільки та обставина, що суддя Лівочка Л.І. користується послугами АТ КБ « ПриватБанк», жодним чином не свідчить про наявність конфлікту інтересів у розумінні вказаного Закону.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Олега Станіславовича, задовольнити.
Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: