ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
04 квітня 2025 року
м. Харків
справа № 610/2762/24
провадження № 22-ц/818/1800/25
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого – Пилипчук Н.П.,
суддів – Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника Індутного-Шматька С.М. на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23 грудня 2024 року, постановлене суддею Феленко Ю.А.,-
в с т а н о в и в :
У серпні 2024 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 2001827195701 від 01.03.2021 у розмірі 60 750,17 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.03.2021 між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2001827195701, відповідно до умов якого відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3 000 грн, який пізніше було збільшено до 33 872 грн. Умовами Публічної пропозиції ПАТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт.
ОСОБА_1 користувався кредитним лімітом, проте у порушення умов вказаного договору відповідач не виконує належним чином свої кредитні зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 04 червня 2024 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 65 750,17, з яких: 31 916,80 грн – заборгованість за кредитом; 28 833,37 грн – заборгованість за процентами; 0 грн – заборгованість за комісією.
Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу за адресою місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.
Посилаючись на викладене, АТ "ПУМБ" просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.
Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 23 грудня 2024 року позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованість за кредитним договором № 2001827195701 від 01.03.2021 в сумі 60 750 (шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 17 копійок.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено жодних умов кредитування. Відсутнє підтвердження погоджених сторонами у письмовій формі умов кредитування та кредитування в цілому.  Зазначає, що зі змісту підписаної відповідачем анкети вбачається, що у ній відсутні будь-які умови договору щодо встановлення відповідальності у вигляді сплати відсотків за користування кредитом. Разом з цим, зі змісту паспорту споживчого кредиту видно, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо, а також відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Оскільки відповідачем в дійсності у письмовій формі не погоджено жодних умов кредитування (суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, комісій, розміру пені та штрафу), то проценти та інші похідні нарахування, які утаємничено включені позивачем у заявлену ним «суму основного боргу», не можуть бути стягнуті з відповідача, а тільки може бути стягнута сума коштів позивача, фактично видана відповідачу і не сплачена позивачу, в межах строків позовної давності. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався також на Умови та Тарифи Банку. Проте, матеріали справи не містять достатніх доказів, що саме ці Умови та Тарифи зрозумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили саме ці умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитом, та саме у зазначеному в цих документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Вказує, що позивачем не доведено видачі кредиту та розміру заборгованості загального та по її складовим. За відсутності інформації про витрати відповідачем коштів позивача і внесені на рахунок суми, неможливо встановити, як і коли утворилась сума основного боргу і чи правильно на неї нараховані проценти та інші похідні платежі, утаємничено включені позивачем у суму «основного боргу». Наголошує, що позивачем не надано належних та допустимих (взагалі ніяких) доказів видачі відповідачу кредиту у заявленій сумі, а саме: не було надано первинний бухгалтерський документ, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, рішення позивача про встановлення відповідачеві кредитного ліміту (не довідку, а саме рішення, ким і коли воно прийняте, ким затверджене), заяву на видачу готівки з позичкового рахунку відповідача чи будь-яких інших (взагалі ніяких документів) про отримання коштів позивача, і саме за кредитним договором, а не просто за договором про надання банківських послуг.
Відповідно до частин 1, 2 ст.367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами, які підлягають стягненню.
Такі висновки суду першої інстанції, в повній відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що 01.03.2021 між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001827195701, шляхом підписання відповідачем заяви № 2001827195701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), підписанням якої відповідач акцептував публічну пропозицію АТ "ПУМБ", яка розміщена на веб-сайті Банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених умовах. Відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та надано платіжну картку № НОМЕР_2 .
Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі – Публічна пропозиція), передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Заява на приєднання до Договору може оформлюватися у паперовому або в електронному вигляді, в тому числі із можливістю проставлення зі сторони Клієнта цифрового власноручного підпису (за наявності технічної можливості у Банку) безпосередньо у Банку (відділеннях або іншому місці надання банком послуг) або за допомогою будь-якого Дистанційного каналу обслуговування.
Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.
Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (а.с. 9-21).
Із заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що відповідач (клієнт) просив встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, Кредитний ліміт у сумі 3 000 грн; розмір реальної річної процентної ставки складає 47,88%; розрахунковим днем та платіжною датою є 30 число кожного місяця; строк дії Кредитного ліміту – 12 місяців з дня надання кредиту, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО (а.с. 6)
Перед підписанням заяви відповідач ознайомився з умовами Паспорта споживчого кредиту (а.с. 6).
Пунктом 3 підписаного 01.03.2021 відповідачем Паспорту споживчого кредиту відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом 3 000 грн, строк кредитування становить 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідно до п. 4, п. 5 Паспорту споживчого кредиту стандартна процентна ставка становить 47,88% річних, реальна річна процентна ставки складає 47,88%; порядок повернення кредиту: щомісячно не пізніше настанні платіжної дати протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду (а.с. 6).
ОСОБА_1 підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг.
З довідки про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001827195701 від 01.03.2021 вбачається, що 01.03.2021 на розрахунковий рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , № НОМЕР_3 встановлено кредитний ліміт в розмірі 3 000 грн, який в подальшому було максимально збільшено 12.01.2022 до 44 100 грн, 27.02.2022 зменшено до 28 872 грн, 03.03.2022 збільшено до 33 872 грн (а.с. 30).
05.06.2024 позивач надіслав на адресу відповідача письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості в розмірі 60 750,17 грн. за кредитним договором № 2001827195701 (а.с. 28-30).
Відповідач користувався кредитними коштами, періодично здійснював платежі в рахунок повернення отриманих кредитних коштів, але свої зобов`язання за вказаним договором у повному обсязі не виконав, в результаті чого станом на 04.06.2024 виникла заборгованість у розмірі 60 750,17 грн., з яких: 31 916,80 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 833,37 грн - сума заборгованості за процентами (а.с. 32-35).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.
01 березня 2021 року ОСОБА_1 було підписано Заяву № 2001827195701, в якій сторонами погоджено умови кредитування, в тому числі відсоткову ставку (а.с. 6).
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 04.06.2024 виникла заборгованість у розмірі 60 750,17 грн., з яких: 31 916,80 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 833,37 грн - сума заборгованості за процентами (а.с. 32-35).
Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Оскільки відповідачем підписана Заява № 2001827195701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де вказана відсоткова ставка в розмірі 47,88 % на рік, то заборгованість за процентами слід рахувати саме за цією відсотковою ставкою.
Сума заборгованості відповідача за відсотками в межах строку кредитування становить 28833,37 грн.
Виходячи з вищевикладеного судова колегія вважає, що стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 2001827195701 від 01.03.2021 року у розмірі 60 750,17 грн., з яких: 31 916,80 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 833,37 грн - сума заборгованості за процентами.
Доводи апелянта про відсутність доказів надання коштів за вказаним кредитним договором спростовуються наявними у справі доказами, а саме: випискою про рух коштів на рахунку ОСОБА_1 (а.с. 32-34).
Надана позивачем виписка з банківського рахунку відповідача є належним доказом отримання ним коштів, оскільки відображає рух коштів та доводить користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту.
Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.
Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором
Як вбачається з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , останній систематично використовував грошові кошти з рахунку на оплату товарів та послуг та здійснював часткове погашення кредиту та відсотків у 2021-2022 роках, останній раз 07.01.2023.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо пропуску банком строку позовної давності колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що повернення кредиту передбачалось періодичними платежами, відповідач здійснював погашення до 07.01.2023 року, а також з урахуванням продовження строку позовної давності на час запровадження карантину та воєнного стану в України. Відповідним доводам відповідача надана детальна і обґрунтована оцінка судом першої інстанції, з висновками якого колегія суддів погоджується.
Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст.367,368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382-384,389ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23 грудня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:                                                 Н.П. Пилипчук 

Судді:                                                         О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова