ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13290/24                                                              

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 травня 2025 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н. П.
Суддів: Кобаля М.І., Ключковича В.Ю.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Острицького Андрія Олеговича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року, суддя Падій В.В., у справі за адміністративним позовом представника ОСОБА_1 - Острицького Андрія Олеговича до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - Острицький Андрій Олегович звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області яка полягає у не перерахунку та не виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 18.05.2023 №ФЧ50972/ІІ без обмеження максимальним розміром з 01.02.2022 протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення визначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 18.05.2023 №ФЧ50972/І без обмеження максимальним розміром з 01.02.2022;
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового забезпечення визначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 18.05.2023 №ФЧ50972/ІІ без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового забезпечення визначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 18.05.2023 №ФЧ50972/ІІ без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023;
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області які полягають у не виплаті індексації пенсії ОСОБА_1 встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та обмеженні пенсії максимальним розміром після перерахунку пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі №620/13121/23 з 01.03.2024 протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням індексації пенсії встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024   №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» без обмеження максимальним розміром з 01.03.2024.
Відповідно до ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду 21.10.2024 розгляд справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Рішенням Чернігівського  окружного адміністративного суду  від 12 грудня 2024 року   позовні вимоги задоволено частково.  
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області   щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1  від 18.05.2023 №ФЧ450972/І про розмір грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1 з 01.02.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.05.2023 №ФЧ450972/І про розмір грошового забезпечення, з розрахунку 90% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з врахуванням виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1   від 18.05.2023 №ФЧ450972/ІІ про розмір грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.05.2023 №ФЧ450972/ІІ про розмір грошового забезпечення, з розрахунку 90% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з врахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - Острицький Андрій Олегович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції  в частині, яка оскаржується  та прийняти постанову якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі в частині яка оскаржується, в іншій частині рішення суду залишити без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку виплачує ГУ ПФУ в Чернігівській області.
На виконання рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_1 видано позивачу довідки від 18.05.2023 №ФЧ450972/І та №ФЧ450972/ІІ про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, до якої включено грошове забезпечення позивача відповідно допостанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.
У подальшому, позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою щодо проведення перерахунку пенсії на підставі оновлених довідок станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, на яку листом від 16.05.2024 у перерахунку та виплаті пенсії по оновленій довідці було відмовлено на тій підставі, що рішенням суду у справі №826/3858/18 та іншими рішеннями судів зобов`язання щодо проведення перерахунку колишнім військовослужбовцям не встановлено, після 01.03.2018 та 05.03.2019 рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Урядом не приймалось, відповідно підстави для проведення перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відсутні (а.с. 15-16).
Вважаючи відмову протиправною, представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом.
Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Щодо відмови суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог про визнання дій протиправними стосовно обмеження пенсії максимальним розміром після перерахунку пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2023 по справі №620/13121/23 з 01.03.2024 та зобов`язання  перерахувати та виплачувати  пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.03.2024.
Так, відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2023  у справі №620/13121/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати, нарахувати та виплатити   ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсію з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»   в розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром із нарахуванням та виплатою щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з   постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Як зазначає скаржник в апеляційній скарзі відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2024 та з 01.05.2024 та підсумковий розмір пенсії з урахуванням індексації, надбавок та підвищень становить з 01.03.2024 52684,38 грн. Проте, пенсійний орган з 01.03.2024 виплачує пенсію з обмеженням максимальним розміром.
Приписами частини 12 статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011.
Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України",  "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Водночас, Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України   (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.
Тобто, положення частини сьомо статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.
Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2021 року по справі №400/2085/19 дійшов висновку, що оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, то вони явно суперечать один одному.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості   закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Водночас положеннями   статті 6 КАС України   встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі   Конституції України   гарантується.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей   1,   8,   92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають норми   Закону № 2262-XII   з урахуванням   Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми   Закону № 3668-VI.
Таким чином, правові підстави для обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.03.2024  відсутні, а тому в цій частині  дії відповідача є протиправними.
Щодо вимоги позивача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою КМ України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024».
Постановою від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійний і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» передбачено проведення індексації пенсій, підвищення розмірів мінімальних пенсій по інвалідності колишнім військовослужбовцям та постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, збільшення рівня мінімальних пенсійних виплат окремим віковим категоріям пенсіонерів.
Коефіцієнт індексації - 1,0796.
дата проведення індексації - з 1 березня 2024 року.
індексації підлягають пенсії, призначені до 31 грудня 2023 року включно.
Відповідно до ч.2 постанови №185 встановлено, що з 1 березня 2024 р.: 1) розміри пенсій, призначених відповідно до   статей 13,   21   і   36   Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до   пункту 2   постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та   пункту 2   постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених   пунктом 3   цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Проте,  якщо особи, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільненних з військової служби,  та деяких інших осіб», перераховували свої виплати через підвищення грошового забезпечення, то як зазначено у  постановах Кабміну №№ 118, 168, 185, в таких випадках індексацію не застосовують.
Як встановлено колегією суддів, позивачу було проведено перерахунок пенсії на підставі вищезазначених довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже відсутні підстави для індексації перерахованої пенсії.
Таким чином, вказаний перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду у справі вважається таким, що виник на підставі, встановленій нормативно-правовим актом, а саме через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, що мало наслідком зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу) та є підставою для перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відповідно до статті 43, 63 Закону № 2262-XII.
Отже, перерахунок пенсії позивача проведений саме у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік (незалежно від того, на виконання рішення суду чи на підставі безпосередньо поданої уповноваженим органом довідки до пенсійного органу). Тому відсутні підстави для індексації пенсії позивача, передбаченої Постановою № 185, адже пенсія позивача при її перерахунку збільшилася за рахунок зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рік.
Щодо  рішення суду в частині задоволених позовних вимог, то ні позивач, ні відповідач в цій частині рішення суду не оскаржують, а тому виходячи з вимог ч.1 ст. 308 КАС України, колегія суддів не  надає оцінку  законності такого рішення суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання виплачувати пенсію позивачу без обмеження максимальним розміром з 01.03.2024.
В іншій частині рішення суду слід залишити без змін. 
Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією  та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення та  ухвалити нове судове рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права   або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Острицького Андрія Олеговича задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії та зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром, з 01.03.2024.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2024.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.03.2024.
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Кобаль М.І.  

                                                                                                    Ключкович В.Ю.