У Х В А Л А
10 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 523/8946/22
провадження № 61-3557ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю           «Укрдебт Плюс» на постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», ОСОБА_2 , за третя особа: державного реєстратора Южненської міської ради Одеського району Одеської області Петренко Анни Анатоліївни про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та про витребування майна у добросовісного набувача,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі - ТОВ «Укрдебт Плюс»),  ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та витребування майна у добросовісного набувача.
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року позов залишено без задоволення. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову частково.
Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41,1 кв. м.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
19 березня 2025 року представник ТОВ «Укрдебт Плюс» - адвокат Пивоваров В. І. через підсистему «Електронний Суд» направив до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2025 року касаційну скаргу ТОВ «Укрдебт Плюс» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно надати нову редакцію касаційної скарги, зазначивши прохальну частину касаційної скарги, з урахуванням статті 409 ЦПК України та надати докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна і, відповідно, самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору.
На виконання вимог вказаної ухвали заявник направив до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій уточнив прохальну частину скарги та просить суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Крім цього, заявник надав копію іпотечного договору, відповідно до якого встановлено, що вартість спірної квартири становить 356 787, 00 грн, а тому заявник вважає, що виходячи із вартості спірного нерухомого майна він правильно сплатив судовий збір.
Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суд не врахував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі № 761/24810/14-ц, від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19, 
від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 21 вересня 202 року у справі 
№ 908/976/19, від 21 серпня 2023 року у справі № 570/783/20, від 22 травня 
2024 року у справі № 570/783/20.
Також заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності заявника, який належним чином не повідомлений про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).
Крім цього, заявник просить суд касаційної інстанції зупинити дію постанови Одеського апеляційного суду від 13 березня 2025 року, до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Заявник вважає, що у випадку виконання судового рішення до моменту завершення касаційного розгляду, поворот виконання у разі його повного або часткового скасування буде утрудненим та/або неможливим. 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
У частині восьмій статті 394 ЦПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Ураховуючи наведене, у задоволенні заяви ТОВ «Укрдебт Плюс»про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 13 березня 2025 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для його зупинення судом касаційної інстанції, а припущення заявника щодо дій які можливо трапляться та/або не трапляться у майбутньому, судом не приймаються до уваги.
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на постанову Одеського апеляційного суду 
від 13 березня 2025 року.
Витребувати з Суворовського районного суду м. Одеси матеріали справи 
№ 523/8946/22 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», ОСОБА_2 , за третя особа: державного реєстратора Южненської міської ради Одеського району Одеської області Петренко Анни Анатоліївни про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та про витребування майна у добросовісного набувача.
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду 
від 13 березня 2025 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              В. М. Ігнатенко
                                                                                                       О. М. Ситнік
                                                                                                       І. М. Фаловська