УХВАЛА

28 травня 2025 року 
м. Київ

справа №280/10165/24
адміністративне провадження № К/990/22235/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1   
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року
у справі № 280/10165/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання перерахувати та виплатити грошове забезпечення,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячного грошового забезпечення (основних та додаткових видів), грошової допомоги на оздоровлення, за період проходження військової служби з 08.04.2021 по 19.05.2023 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та без урахування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 із застосуванням з 08 квітня 2021 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, у тому числі премії, грошову допомогу на оздоровлення) за період з початку проходження військової служби (з 08.04.2021) до 19.05.2023 включно, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 за період з 08.04.2021 по 31.12.2021, встановленого Законом України від 02.12.2021 №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, встановленого Законом України від 03.11.2022 № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 за період з 01.01.2023 по 19.05.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням першої інстанції, відповідач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі № 280/10165/24 - залишено без руху. Зобов`язано заявника у строк десяти днів з моменту отримання ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, надавши до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги;   копії апеляційної скарги або доказів надсилання скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи; уточненої апеляційної скарги з вірним та повним зазначенням всіх сторін у справі.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі №  280/10165/24 - повернуто.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі № 280/10165/24 - залишено без руху. Зобов`язано заявника у строк десяти днів з моменту отримання ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, надавши до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку подання апеляційної скарги та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою; докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року відмовлено ІНФОРМАЦІЯ_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі № 280/10165/24. 
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 20 травня 2025 року, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції  про відмову у відкритті  або закриття  апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали  (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи)  суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З матеріалів касаційного оскарження встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року позов задоволено.
На зазначене рішення суду відповідачем подано апеляційну скаргу. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року в задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору при поданні апеляційної скарги - відмовлено.   Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі № 280/10165/24 - залишено без руху. Зобов`язано заявника у строк десяти днів з моменту отримання ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, надавши до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги;   копії апеляційної скарги або доказів надсилання скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи; уточненої апеляційної скарги з вірним та повним зазначенням всіх сторін у справі.
Копію ухвали разом з супровідним листом направлено на адресу апелянта та отримано 11.02.2025 року. Апеляційну скаргу подано з використанням системи «Електронний Суд», документ ухвала «Без руху» доставлена до електронного кабінету 11.02.2025 року.
14.02.2025 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, надано у якості доказу оплати судового збору платіжну інструкцію.
Суд в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху вказував, що відповідно ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додаються: копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи; копії доданих до апеляційної скарги письмових матеріалів, що відсутні в учасників справи, відповідно до кількості учасників справи.
У зв`язку з чим, суд зазначив, що відповідачем не надано достатню кількість копій апеляційної скарги, зокрема для направлення її зокрема позивачу. Відсутній доказ електронного направлення копії апеляційної скарги позивачу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі №  280/10165/24 - повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду, подав 29.04.2025 року до суду апеляційної інстанції за допомогою засобів системи «Електронний Суд», апеляційну скаргу.
Як зазначив суд, апеляційна скарга подана до суду 29.04.2025 року. Повне судове рішення судом складено 10.01.2025 року, саме з моменту складання повного тексту рішення обчислюється тридцятиденний строк для оскарження рішення.
Разом з апеляційною скаргою не заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та не додано документа про сплату судового збору.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі № 280/10165/24 - залишено без руху. Зобов`язано заявника у строк десяти днів з моменту отримання ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, надавши до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку подання апеляційної скарги та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою; докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Ухвалу отримано 01.05.2025 року відповідно до довідки про доставку документа «Без руху» до електронного кабінету у системі «Електронний Суд».
01.05.2025 року заявником подано заяву про поновлення строку подання апеляційної скарги повторно.  У заяві про поновлення строку подання апеляційної скарги, ІНФОРМАЦІЯ_3 вказував, що пропуск строку зумовлений обставиною, що центр вже звертався до суду з апеляційною скаргою, яка ухвалою від 10.03.2025 року була повернута, одразу без зволікання апеляційну скаргу було подано повторно. Заявник апеляційної скарги вказував, що також підставою неможливості подання апеляційної скарги у відведений термін є введення в Україні воєнного стану, вказував, що розміщення центру є наближеним до зони бойових дій.
Так суд апеляційної інстанцій зазначив наступне.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 року апеляційна скарга повернута. Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 року була отримана ІНФОРМАЦІЯ_3 10.03.2025 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 був обізнаний про повернення апеляційної скарги ухвалою від 10.03.2025 року та міг вжити заходи щодо подання апеляційної скарги повторно у найкоротший термін. Повторно апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції 29.04.2025 року засобами системи «Електронний суд».
Суд вказує, що для поновлення строків на апеляційне оскарження повинні існувати об`єктивні, непереборні підстави.
Відповідач подає апеляційну скаргу вдруге, з огляду на її повернення.
Щодо військового стану в Україні, то суд зазначив, що законодавцем не вносились зміни до КАС України та не передбачено подовження строків апеляційного оскарження з підстави воєнних подій. Зміна процесуальних строків, їх прискорення чи зменшення недопустиме.
Невідомо про зупинення роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 та не виконання ним своїх повноважень з підстави введення воєнного стану.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
У зв`язку з пропуском заявником строку на апеляційне оскарження, відсутністю підстав для поновлення такого строку, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне застосувати положення пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України та відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі № 280/10165/24 та визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, вказані ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відмовлено ІНФОРМАЦІЯ_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року у справі № 280/10165/24. 
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України вчасно подати процесуальні документи не було можливості. Окрім того ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває поза межами своєї постійної дислокації, використовує переносні системи телекомунікації та зв`язку, які прямою мірою пов`язані з погодними умовами, а також залежить від рельєфу, який у зв`язку з будівництвом нагромаджень, бліндажів і фортифікаційних споруд які перешкоджають розповсюдженню радіохвиль, що скорочує радіус обслуговування станцій, затрудняючи при цьому прийом і передачу даних. Також як наслідок через значні руйнування у Донецькій області спостерігаються постійні планові та позапланові аварійні відключення електроенергії. До того ж, осіб юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно залучають у відрядження до бойових військових частин для врегулювання правових питань, які виникають в їх діяльності, даний факт був присутній і в період з 07.02.2025 року по 24.04.2025 року. Штат юридичної служби є укомплектованим на 50%, що ускладнює вчасне опрацювання документів, оскільки обсяг судових справ ІНФОРМАЦІЯ_4 пропорційно перевищує людські ресурси. Також варто зазначити, що в підсистемі «Електронний суд» часто виникають збої та зависання, у зв`язку з тим що ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться у наближених територіях до бойових дій в Добропільському районі, де доступ до мережі Інтернет є обмеженим. Щодо відправки апеляційної скарги засобами поштового зв`язку, повідомляють, що на поштові марки відсутнє належне фінансування. Водночас, постійні обстріли спричиняють перешкоди для повноцінного виконання посадових обов`язків, безкінечні евакуації, знаходження в укриттях, психологічне напруження, побоювання за життя є причинами, які безпосередньо унеможливлюють та ускладнюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.
На відповідне посилання причин пропуску строку Верховний Суд зазначає наступне. 
Щодо посилання скаржника на ведення російською федерацією військових дій проти України (ракетні обстріли, повітряні тривоги, відсутність світла, обмеженість Інтернету, перебої зв`язку), то питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.
Посилання відповідача на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу відповідача, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання  касаційної скарги.
Введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк, яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з касаційною скаргою.
Отже, відповідач у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо неусунення недоліків апеляційної скарги, а також не надає доказів щодо подання апеляційної скарги у строк або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статтю 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року.
Керуючись статтями 13, 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1   на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 280/10165/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання перерахувати та виплатити грошове забезпечення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                    Ж. М. Мельник-Томенко

                                                                                                    Н. М. Мартинюк