П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/8569/24 
Головуючий у 1-й інстанції:  Сало Павло Ігорович 
          Суддя-доповідач:  Мацький Є.М. 

23 квітня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. 
за участю:
секретаря судового засідання: Шпарага М. Ю.,
представника позивача: Водзінського О.В.,
представника відповідача: Роззувайло А.О.,
представника відповідача: Коперсака М.С.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 01.07.2024 до Вінницького окружного адміністративного звернулося приватне акціонерне товариство "Вінницький олійножировий комбінат" (даті – ПрАТ "Вінницький ОЖК", надалі позивач, апелянт) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (даті – ПМУ ДПС, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.03.2024 за № 161/34-00-23/00373758.

2. Позовні вимоги обґрунтовані були тим, що ПМУ ДПС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Вінницький ОЖК" за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" по операціях з експорту продукції агропромислового комплексу. За результатами перевірки складено акт від 19.01.2024 № 24/34-00-23/00373758, яким встановлено порушення вимог п.п. 134.1.1 ст. 134, п.п. 140.5.1 ст. 140, п.п. 39.1.1 та п.п. 39.1.3, п.п. 39.3.2.1, п.п. 39.3.2.2, п.п. 39.3.2.3, п.п 39.3.2.7, п.п. 39.3.2.9, п.п. 39.3.3.1, п.п. 39.3.3.2, п.п. 39.3.3.3, п.п. 39.3.3.6, п.п. 39.5.3.1 ст. 39 Податкового кодексу України (далі – ПК України), внаслідок чого занижено податок на прибуток підприємств у період, що перевірявся, на загальну суму 37 642 394,50 грн. , у тому числі за 2015 рік на суму 9 325 578,50 грн. , за 2016 рік на суму 18 159 906,60 грн. та за 2017 рік на суму 10 156 909,30 грн. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 27 лютого 2025 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог відмовлено.      

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ПрАТ "Вінницький ОЖК", не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

5. Апелянт зазначив, що  з урахуванням специфіки контрольованих операцій, становища платника податку на ринку, наявність інформації та інші умови ПрАТ "Вінницький ОЖК" у звітах про контрольовані операції за 2015-2017 роки зазначено про використання методу чистого прибутку, показник рентабельності – чиста рентабельність витрат. При цьому такий метод трансфертного ціноутворення обрано не випадково, адже він є найбільш доцільним та дозволяє встановити відповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" як на момент вчинення контрольованої операції, так і на момент подання звіту.

6. Водночас апелянт заперечує твердження податкового органу про те, що платник податку безпідставно не використав таке джерело інформації, як щомісячний інформаційний бюлетень "Огляд цін українського та світового товарних ринків", та звертає увагу на те, що це джерело інформації товариством досліджувалось. Разом з тим, як дане джерело інформації, так і інші, до яких зверталося товариство, не могли бути використані з метою застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни, оскільки інформація, що представлена у цих джерелах, відображала лише один чи два критерії з усіх, що суттєво впливали на ціну товару (характеристика товару, обсяги поставки, розподілення функцій, умови розподілення ризиків, строки виконання договорів, умови здійснення платежів розмір звичайних надбавок та знижок, характеристика ринку товарів, бізнес-стратегії компаній). Проте жодне з таких джерел не давало повну інформацію, що дозволяло оцінити умови операцій як зіставні, а тому не могло використовуватись як надійне джерело для аналізу відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки".

7. Відтак апелянт вважає, що відповідач зробив помилковий висновок щодо можливості застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни для визначення ціни, яка відповідає принципу "витягнутої руки". 

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. ПрАТ "Вінницький ОЖК" зареєстроване 12.03.1996 (код ЄДРПОУ 00373758). Основний вид економічної діяльності позивача: 10.41 "Виробництво олії та тваринних жирів".

9. У період з 01.01.2015 по 31.12.2017 позивач здійснив контрольовані операції з контрагентом – нерезидентом VILAVI UNION ENTERPRISES LIMITED (Британські Віргінські Острови, код особи 1022576) з експорту продукції агропромислового комплексу (олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена, олія соняшникова нерафінована, олія ріпакова нерафінована, олія соняшникова високоолеїнова нерафінована) на загальну суму 4 233 444 634 грн.

10. Так, протягом 2015 року товариством реалізовано 62 759,118 т продукції на загальну суму 1 020 889 844 грн, а саме:

"олія соняшникова нерафінована" в кількості 58 934,618 т на суму 956 850 533 грн (умови поставки FOB Іллічівський морський порт та FOB Одеський морський порт);

"олія ріпакова нерафінована" у кількості 3 604,15 т на суму 59 415 398 грн, в тому числі на умовах поставки FOB Іллічівський морський порт – 3 236,7 т та DAP Удрицьк – 367,45 т;

"олія соняшникова високоолеїнова нерафінована" у кількості 220,35 т на суму 4 623 913 грн на умовах поставки FCA Вінниця.

11. Це відображено у поданому ПрАТ "Вінницький ОЖК" звіті про контрольовані операції за 2015 звітний рік та підтверджується інформацією з первинних документів бухгалтерського обліку, бухгалтерських облікових регістрів аналітичного обліку по відповідних рахунках.

12. Зазначені операції були здійснені відповідно до умов зовнішньоекономічних контрактів, укладених з VILAVI UNION ENTERPRISES LIMITED: від 22.09.2014 № 523908/2 (комісіонер ПП "Вектор М"), від 03.10.2014 № 524158/1 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 28.10.2014 № 11/32-14 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 27.02.2015 № 502533 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 11.02.2015 № 520/14430300 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 24.03.2015 № Р572712 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 13.03.2015 № Р572709 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 30.03.2015 № Р60027595 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 19.06.2015 № 543240 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 04.09.2015 № 545274, від 06.07.2015 № 543651/1, від 11.06.2015 № 543087/1, від 21.07.2015 № 1504772/2, від 11.08.2015 № 544619/1, від 15.09.2015 № 09/30-15, від 04.09.2015 № РРР063300, від 17.07.2015 № 544045/1, від 25.06.2015 № Р60040487, від 25.06.2015 № Р60040487/2, від 10.09.2015 № 1505792/1, від 09.09.2015 № 7981004586, від 30.09.2015 № 10/01-15, від 04.09.2015 № 545274 (комісіонер ТОВ "Ді Енд ай Еволюшн), від 09.09.2015 № 545362, від 17.09.2015 № 1505912/1, від 30.09.2015 №10/02-15/1 (комісіонер ПП "Вектор М"), від 09.09.2015 № 545362, від 08.10.2015 № PPP 065800/2, від 21.10.2015 № 1505981/2, від 25.09.2015 № 1506126, від 25.09.2015 №1506126, від 30.10.2015 № 10/46-15, від 23.10.2015 № 520/14451000 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 27.10.2015 № 546333 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 13.11.2015 № Р05851, від 21.10.2015 № 546220 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 05.11.2015 № 520/14451670/1 (комісіонер ПП "Вектор М").

13. Крім того, протягом 2016 року позивачем реалізовано 88 393,33 т продукції на загальну суму 1 665 059 206 грн., а саме:

"олія соняшникова нерафінована" у кількості 82 125,59 т на суму 1 550 109 485 грн, в тому числі на умовах поставки FOB Іллічівський морський торговельний порт – 52 968,180 т, FOB Чорноморськ – 25 745,750 т, FOB Одеський морский торговий порт – 2452,4 т, FOB Южний – 353,8 т, DAP Neuss, Germany – 516,37 т, FCA Вінниця – 89,09 т;

- "олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена" у кількості 171,44 т на суму 3 791 952 грн на умовах поставки FCA Вінниця;

- "олія ріпакова нерафінована та олія ріпакова нерафінована вищого ґатунку" у кількості 5 764,85 т на суму 104 337 093 грн, в тому числі на умовах поставки FOB Іллічівський морський торговельний порт – 2173,450 т, FOB Чорноморськ – 1451,850 т, FOB Одеський морський торговий порт – 927,35 т, DAP Ізов – 544,9 т, FCA Вінниця – 667,3 т;

- "олія соняшникова високоолеїнова нерафінована" у кількості 331,45 т на суму 6 820 676 грн, в тому числі на умовах поставки FOB Южний – 110,750 т, FCA Вінниця – 220,700 т.

14. Це відображено у поданому ПрАТ "Вінницький ОЖК" звіті про контрольовані операції за 2016 звітний рік та підтверджується інформацією з первинних документів бухгалтерського обліку, бухгалтерських облікових регістрів аналітичного обліку по відповідних рахунках.

15. Зазначені операції були здійснені відповідно до умов зовнішньоекономічних контрактів, укладених з VILAVI UNION ENTERPRISES LIMITED: від 10.12.2015 № P05987, від 16.12.2015 № 12/24-15, від 27.11.2015 № 11/22-15, від 07.10.2015 № 1514879 (комісіонер ПП "Вектор М"), від 14.12.2015 № 12/20-15, від 15.01.2016 № P60079658, від 07.04.2016 № 04/10-16, від 18.01.2016 № PPP071300/1, від 11.02.2016 № SDICTR15A12145UA, від 02.02.2016 № 548293/1, від 28.12.2015 № P572859/1518827, від 13.01.2016 № 01/09-16, від 21.01.2016 № 1508244/1 (комісіонер ПП "Вектор М"), від 15.03.2016 № 03/10-16, від 03.02.2016 № 02/04-16, від 10.03.2016 № 1509041, від 22.02.2016 № 02/23-16, від 25.03.2016 № 03/53-16, від 18.03.2016 № 03/27-16, від 28.03.2016 № 02/37-16, від 19.11.2015 № 1507208/1 (комісіонер ПП "Вектор М"), від 29.03.2016 № 1509326, від 13.04.2016 № P06719, від 18.05.2016 № P60099228, від 28.07.2016 № 504728/1, від 27.07.2016 № 1511476, від 09.08.2016 № 1511692, від 01.08.2016 № 08/04-16, від 19.07.2016 № 1609867, від 24.03.2016 № 520/14461350/1, від 17.08.2016 № 1511845, від 03.08.2016 № 1610765, від 12.09.2016 № 60121417-10, від 25.07.2016 № 1511425, від 15.09.2016 № 1512362, від 13.10.2016 № 1512361/1, від 01.07.2016 № P60106396/1, від 21.10.2016 № 554358/1, від 01.11.2016 № P60113278/1, від 09.11.2016 № PPP101600/2, від 09.11.2016 № PPP100600, від 19.09.2015 № 10/33-15, від 20.09.2015 №1512433, від 25.11.2015 №14470260/1, від 24.10.2016 №1614693, від 02.12.2016 № 11/18-16/1, від 28.10.2016 № 1512950, від 21.11.2016 № 555944/1.

16. Також протягом 2017 року підприємством реалізовано 81 811,93 т олії соняшникової нерафінованої в кількості 81 811,93 т на суму 1 547 495 584 грн, в тому числі на умовах поставки FOB Іллічівський морський торговельний порт – 649,100 т, FOB Чорноморськ – 76 281,830 т, FOB Одеський морський торговий порт – 750,7 т, FOB Южний – 3318,4 т, DAP Ізов – 811,9 т.

17. Це відображено у поданому ПрАТ "Вінницький ОЖК" звіті про контрольовані операції за 2017 звітний рік та підтверджується інформацією з первинних документів бухгалтерського обліку, бухгалтерських облікових регістрів аналітичного обліку по рахунках: 362 "розрахунки з іноземними покупцями", 23 "виробництво", 26 "готова продукція", 28 "товари", 791 "результат операційної діяльності".

18. Зазначені операції були здійснені відповідно до умов зовнішньоекономічних контрактів, укладених з VILAVI UNION ENTERPRISES LIMITED: від 19.01.2017 № PPP117700, від 22.12.2016 № PPP116000, від 19.12.2016 № 7981006221, від 17.02.2017 № 557910 (комісіонер ТОВ "Ді Енд Ай Еволюшн), від 29.03.2017 № 1515323/2, від 10.02.2017 № 557699, від 28.03.2017 № SSB20170335, від 28.03.2017 № SSB20170336, від 05.05.2017 № 1705356, від 03.05.2017 № 1705260, від 13.04.2017 № PPP126300/1, від 05.05.2017 № 1705260/2, від 23.05.2017 № PPP127400, від 23.05.2017 № PPP127200, від 18.05.2017 № 1705751, від 16.06.2017 № 177270, від 02.06.2017 № 60180425, від 09.06.2017 № 06/11-17, від 06.07.2017 № 561684/2, від 29.06.2017 № P60185044/1, від 29.06.2017 № 1707965, від 19.09.2015 № 10/33-15, від 23.06.2017 № 06/24-17/1, від 20.01.2016 № 01/18-16, від 26.09.2017 № P60181519/1, від 29.09.2017 № 1706086/1, від 06.09.2017 № 1702IUASFO706W, від 25.09.2017 № 1709158, від 06.11.2017 № 1714628, від 25.09.2017 № 410987, від 06.11.2017 № 563144/1, від 25.09.2017 № 1708118, від 05.10.2017 № 564421, від 19.10.2017 № 1702IUASFO1179WD.

19. Для виробництва вищезазначеної продукції агропромислового комплексу, що є предметом контрольованих операцій, ПрАТ "Вінницький ОЖК" використовувало сировину (насіння соняшнику, насіння ріпаку), придбану у сільськогосподарських товаровиробників – фермерських господарств.

20. Функцію виробництва сільськогосподарської продукції ПрАТ "Вінницький ОЖК" виконувало на власних виробничих потужностях. Підприємство має власну лабораторію для перевірки якості виробленої продукції та надає відповідні сертифікати (посвідчення) якості виробника. Доставка продукції у 2015-2017 звітних роках здійснювалась на умовах Інкотермс 2010, визначених в кожному договорі. Ціни на товари, які є предметом контрольованих операцій, встановлювалися безпосередньо в контрактах. При цьому у ціну на товар (послуги, роботи) закладено дві складові: собівартість і націнка, тобто вартість продукції визначалася в тому числі виходячи з власних витрат, понесених в результаті основної діяльності.

21. Посадовими особами ПМУ ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Вінницький олійножировий комбінат" за період з 01.01.2015 до 31.12.2017 з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" в операція з експорту продукції агропромислового комплексу, за наслідками якої складено акт від 19.01.2024 № 24/34-00-23/00373758.

22. Згідно з висновками за результатами вказаної перевірки товариством порушено вимоги податкового законодавства щодо дотримання принципу "витягнутої руки", а саме вчинено п.п. 134.1.1 ст. 134, п.п. 140.5.1 ст. 140, п.п. 39.1.1 та п.п. 39.1.3, п.п. 39.3.2.1, п.п. 39.3.2.2, п.п. 39.3.2.3, п.п. 39.3.2.7, п.п. 39.3.2.9, п.п. 39.3.3.1, п.п. 39.3.3.2, п.п. 39.3.3.3, п.п. 39.3.3.6, п.п. 39.5.3.1 ст. 39 ПК України, у зв`язку з чим занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 37 642 394,50 грн. , в тому числі за 2015 рік на суму 9 325 578,50 грн. , за 2016 рік на суму 18 159 906,60 грн.  та за 2017 рік на суму 10 156 909,30 грн.

23. Апелянт не погодився з викладеними в акті перевірки висновками та 16.02.2024 подав до контролюючого органу заперечення на акт перевірки за вих. № 03/139.

24. Відповідно до листа ПМУ ДПС № 891/6/34-00-23 від 22.03.2024 за результатами розгляду цих заперечень висновки акту перевірки залишено без змін.

25. 28.03.2024 на підставі акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення 161/34-00-23/00373758, яким ПрАТ "Вінницький ОЖК" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 40 052 993,11 грн. , в тому числі за основним зобов`язанням на суму 37 642 394,50 грн.  та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 9 410 598,60 грн.

26. Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС від 11.06.2024 № 17397/6/99-00-06-01-02-06 скаргу ПрАТ "Вінницький ОЖК" залишено без задоволення.

27. Зазначене рішення про відхилення скарги позивач отримав 19.06.2024 та 01.07.2024 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з відповідним адміністративним позовом. 

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

28. Апелянт вказав, що з урахуванням специфіки контрольованих операцій, становища платника податку на ринку, наявність інформації та інші умови ПрАТ "Вінницький ОЖК" у звітах про контрольовані операції за 2015-2017 роки зазначено про використання методу чистого прибутку, показник рентабельності – чиста рентабельність витрат. При цьому такий метод трансфертного ціноутворення обрано не випадково, адже він є найбільш доцільним та дозволяє встановити відповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" як на момент вчинення контрольованої операції, так і на момент подання звіту.

29. Водночас апелянт заперечує твердження податкового органу про те, що платник податку безпідставно не використав таке джерело інформації, як щомісячний інформаційний бюлетень "Огляд цін українського та світового товарних ринків", та звертає увагу на те, що це джерело інформації товариством досліджувалось. Разом з тим, як дане джерело інформації, так і інші, до яких зверталося товариство, не могли бути використані з метою застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни, оскільки інформація, що представлена у цих джерелах, відображала лише один чи два критерії з усіх, що суттєво впливали на ціну товару (характеристика товару, обсяги поставки, розподілення функцій, умови розподілення ризиків, строки виконання договорів, умови здійснення платежів розмір звичайних надбавок та знижок, характеристика ринку товарів, бізнес-стратегії компаній). Проте жодне з таких джерел не давало повну інформацію, що дозволяло оцінити умови операцій як зіставні, а тому не могло використовуватись як надійне джерело для аналізу відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки". Відтак апелянт вважає, що відповідач зробив помилковий висновок щодо можливості застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни для визначення ціни, яка відповідає принципу "витягнутої руки".

30. Відповідач зазначив, що проведеною перевіркою встановлено і доведено, що застосований апелянтом метод не дає змоги найбільш обґрунтовано встановити відповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки", зокрема через те, що платник податку проаналізував не всі доступні джерела інформації, безпідставно не використав таке джерело інформації як щомісячний інформаційний бюлетень "Огляд цін українського та світового товарних ринків", а також інші загальнодоступні та, відхиляючи джерела інформації в межах методу порівняльної неконтрольованої ціни, посилався на фактори, які не є релевантними для визначення ціни в контрольованих операціях, застосовуючи метод чистого прибутку.

31. Також відповідач вважає, що за можливості застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни, платник податку застосував метод чистого прибутку з такими параметрами, які навіть непрямо не дають можливості визначити ціну, яка відповідає принципу "витягнутої руки". Відтак у даному випадку контролюючий орган має право застосувати найбільш доцільний метод, яким є метод порівняльної неконтрольованої ціни. 

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ                 

32.  Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

33. Відповідно до пп. 39.1.1 п.39.1 ст. 39 ПК України (тут і надалі – в редакції, що була чинною в спірний період) платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу "витягнутої руки".

34. Згідно з пп. 39.1.2. п. 39.1 ст. 39 ПК України обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу "витягнутої руки", якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між непов`язаними особами у співставних неконтрольованих операціях.

35. Якщо умови в одній чи більше контрольованих операціях не відповідають принципу "витягнутої руки", прибуток, який був би нарахований платнику податків в умовах контрольованої операції, що відповідає зазначеному принципу, включається до оподатковуваного прибутку платника податку (пп. 39.1.3. п.39.1 ст. 39 ПК України).

36. У пп. 39.3.2. п. 39.3 ст. 39 ПК України наведені критерії використання методів встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки".

37. Так, відповідно до пп. 39.3.2.1 пп. 39.3.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України відповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" визначається за допомогою застосування методу трансфертного ціноутворення, який є найбільш доцільним до фактів та обставин випадку.

38. Найбільш доцільний метод трансфертного ціноутворення обирається з числа методів, наведених у підпункті 39.3.1 цього пункту, з урахуванням таких критеріїв:

   доцільності обраного методу відповідно до характеру контрольованої операції, що визначається, зокрема, на основі результатів функціонального аналізу контрольованої операції (з урахуванням виконуваних функцій, використовуваних активів і понесених ризиків);

  наявності повної та достовірної інформації, необхідної для застосування обраного методу та/або методів трансфертного ціноутворення;

  ступеня порівнюваності між контрольованими і неконтрольованими операціями, включаючи надійність коригувань порівнюваності, якщо такі застосовують, які можуть використовуватися для усунення розбіжностей між такими операціями.

39. Платник податку з урахуванням зазначених критеріїв використовує будь-який метод, який він вважає найбільш доцільним, однак у разі, коли існує можливість застосування і методу порівняльної неконтрольованої ціни, і будь-якого іншого методу, застосовується метод порівняльної неконтрольованої ціни.

40. У разі, коли з урахуванням таких критеріїв метод ціни перепродажу або метод "витрати плюс" та метод чистого прибутку або розподілення прибутку можуть застосовуватися платником податку з однаковою надійністю, слід застосовувати метод ціни перепродажу або метод "витрати плюс".

41. Платник податку може не застосовувати більше одного методу для визначення того, чи відповідають умови контрольованої операції принципу "витягнутої руки".

42. Якщо платник податків використав метод, що відповідає положенням цієї статті, або вибрав метод трансфертного ціноутворення, зазначений у договорі про попереднє узгодження цін у контрольованих операціях, встановлення контролюючим органом відповідності умов контрольованих операцій платника податків принципу "витягнутої руки" базується на тому методі трансфертного ціноутворення, який застосовується платником податків, за винятком випадків, коли контролюючий орган обґрунтує, що метод, який застосовується платником податків, не є найбільш доцільним.

43. Відповідно до пп. 39.5.2.11 пп. 39.5.2 п. 39.5 ст. 39 ПК України якщо платник податків використав найбільш доцільний метод встановлення відповідності умов КО принципу "витягнутої руки" згідно з критеріями, передбаченими п. 39.3, такий метод використовується під час перевірки контролюючим органом.

44. Якщо контролюючим органом доведено, що застосований платником податків метод (комбінація методів) не дає змоги найбільш обґрунтовано встановити відповідність умов КО принципу "витягнутої руки", він має право застосувати інші методи (комбінацію методів) для встановлення відповідності умов КО принципу витягнутої руки".

45. При цьому, у пп. 39.3.2.1. п. 39.3 ст. 39 ПКУ визначено, що платник податку з урахуванням критеріїв, зазначених у даному пункті, використовує будь-який метод, який він вважає найбільш доцільним, однак у разі, коли існує можливість застосування і методу порівняльної неконтрольованої ціни, і будь-якого іншого
методу, застосовується метод порівняльної неконтрольованої ціни. Таким чином, для застосування методу відмінного від методу порівняльної неконтрольованої ціни необхідно, перш за все, здійснити аналіз можливості застосування до контрольованих операцій методу порівняльної неконтрольованої ціни.

46. Відповідно до пп. 39.3.3.1 пп. 39.3.3, пп. 39.3, ст. 39 ПКУ – метод порівняльної неконтрольованої ціни (далі за текстом також – ПНЦ) базується на порівнянні ціни, встановленої в контрольованій операції, з ціною (діапазоном цін) в співставній (співставних) неконтрольованій (неконтрольованих) операції (операціях). Згідно до пп. 39.3.3.2 пп. 39.3.3, пп. 39.3, ст. 39 ПКУ під час застосування методу ПНЦ порівняння ціни контрольованої операції проводиться з ціною співставних неконтрольованих операцій, які фактично здійснені платником податків або іншими особами.

47. Відповідно до пп. 39.3.3.3 пп. 39.3.3, пп. 39.3, ст. 39 ПКУ порівняння ціни контрольованої операції з ціною (діапазоном цін) співставних неконтрольованих операцій проводиться на підставі наявної інформації про ціни, застосовані протягом періоду, який аналізується, або інформації на найближчу до дня здійснення
контрольованої операції дату. Існує два способи застосування методу ПНЦ:

внутрішній спосіб («внутрішніх» порівняльних неконтрольованих цін) – при якому розглядаються зіставні операції учасника аналізованої операції з незалежними особами;

зовнішній спосіб («зовнішніх» порівняльних неконтрольованих цін) – за яким розглядаються зіставні операції між третіми особами, що не є пов`язаними.

48. Для цілей застосування методу ПНЦ, товари, контрактні умови, ринкові стратегії, а також інші умови потенційно зіставних неконтрольованих операцій не повинні суттєво відрізнятися від таких умов в контрольованій операції. 

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ 

49. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

50.  Суд першої інстанції, відмовляючі в задоволенні позовних вимог,  підтримав висновки податкового органу, що застосований платником податків метод не дає змоги найбільш обґрунтовано встановити відповідність умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки», зокрема, з таких підстав:

 1. платник податку проаналізував не всі доступні джерела інформації, і, як наслідок - не проаналізував і не використав такі джерела інформації як бази даних Argus і Refinitiv Agriculture Research;

 2. платник податку безпідставно не використав таке джерело інформації як щомісячний інформаційний бюлетень «Огляд цін українського та світового товарних ринків»;

 3. відхиляючи джерела інформації в межах методу порівняльної неконтрольованої ціни платник податку посилався на фактори, які не є релевантними для визначення ціни в контрольованих операціях, і які сам платник не враховував при визначенні ціни в контрольованих операціях.

51. При цьому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо можливості застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни для визначення ціни, яка відповідає принципу «витягнутої руки».

52. На думку колегії суду, такий висновок суду першої інстанції  не відповідає встановленим обставинам справи та суперечить нормам ПКУ, виходячи з наступного.

53. Згідно п.п. 39.3.2.1, п.п. 39.3.2, п. 39.3, ст. 39 ПКУ (в редакціях, що діяли на момент здійснення операцій та подання звіту) відповідність умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» визначається за допомогою застосування методу трансфертного ціноутворення, який є найбільш доцільним до фактів та обставин здійснення контрольованої операції.

54.  Найбільш доцільний метод трансфертного ціноутворення обирається з урахуванням таких критеріїв:

  1. доцільності обраного методу відповідно до характеру контрольованої операції, що визначається, зокрема, на основі результатів функціонального аналізу контрольованої операції (з урахуванням виконуваних функцій, використовуваних активів і понесених ризиків);

   2.  наявності повної та достовірної інформації, необхідної для застосування обраного методу та/або методів трансфертного ціноутворення;

   3. ступеня зіставності між контрольованими і неконтрольованими операціями, включаючи надійність коригувань зіставності, якщо такі застосовуються, які можуть використовуватися для усунення розбіжностей між такими операціями.

55. Відповідно до пп. 39.3.1 п. 39.1 ст. 39 ПКУ встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» здійснюється за одним із таких методів:
  
  39.3.1.1. порівняльної неконтрольованої ціни;
           39.3.1.2. ціни перепродажу;
           39.3.1.3. «витрати плюс»;
           39.3.1.4. чистого прибутку;
           39.3.1.5. розподілення прибутку.

56. Кожний із методів, визначених ПКУ, повинен бути проаналізований з метою визначення такого, який є найбільш надійним та має найбільшу ступінь економічної зіставності.

57. При цьому, у пп. 39.3.2.1. п. 39.3 ст. 39 ПКУ визначено, що платник податку з урахуванням критеріїв, зазначених у даному пункті, використовує будь-який метод, який він вважає найбільш доцільним, однак у разі, коли існує можливість застосування і методу порівняльної неконтрольованої ціни, і будь-якого іншого
методу, застосовується метод порівняльної неконтрольованої ціни.

58. Таким чином, для застосування методу відмінного від методу порівняльної неконтрольованої ціни необхідно, перш за все, здійснити аналіз можливості застосування до контрольованих операцій методу порівняльної неконтрольованої ціни.

59. Відповідно до пп. 39.3.3.1 пп. 39.3.3, пп. 39.3, ст. 39 ПКУ – метод порівняльної неконтрольованої ціни (далі за текстом також – ПНЦ) базується на порівнянні ціни, встановленої в контрольованій операції, з ціною (діапазоном цін) в співставній (співставних) неконтрольованій (неконтрольованих) операції (операціях).

60. Згідно до пп. 39.3.3.2 пп. 39.3.3, пп. 39.3, ст. 39 ПКУ під час застосування методу ПНЦ порівняння ціни контрольованої операції проводиться з ціною співставних неконтрольованих операцій, які фактично здійснені платником податків або іншими особами.

61. Відповідно до пп. 39.3.3.3 пп. 39.3.3, пп. 39.3, ст. 39 ПКУ порівняння ціни контрольованої операції з ціною (діапазоном цін) співставних неконтрольованих операцій проводиться на підставі наявної інформації про ціни, застосовані протягом періоду, який аналізується, або інформації на найближчу до дня здійснення контрольованої операції дату.

62. Існує два способи застосування методу ПНЦ:

  1. внутрішній спосіб («внутрішніх» порівняльних неконтрольованих цін) – при якому розглядаються зіставні операції учасника аналізованої операції з незалежними особами;

    2. зовнішній спосіб («зовнішніх» порівняльних неконтрольованих цін) – за яким розглядаються зіставні операції між третіми особами, що не є пов`язаними.

63. Для цілей застосування методу ПНЦ, товари, контрактні умови, ринкові стратегії, а також інші умови потенційно зіставних неконтрольованих операцій не повинні суттєво відрізнятися від таких умов в контрольованій операції.

64. В ході проведення перевірки та під час судового розгляду справи в суді першої інстанції  у сторін не виникло розбіжностей у питанні неможливості застосування внутрішнього способу у 2015-2017 роках.

65. В той же час щодо застосування зовнішнього способу з`ясувалась принципова різниця у підходах до джерел інформації податкового органу та платника податку.

66. З системного аналізу положень Податкового кодексу України випливає, що для застосування методу ПНЦ платник податку на момент вчинення операції, або ж подання звіту повинен володіти інформацією про операції, що відповідає наступним характеристикам:

 - інформація має стосуватися співставних операцій та бути загальнодоступною на момент дослідження;
 - наближеність дати вчинення співставної операції до дати вчинення контрольованої операції;
 - реальність вчинення співставної операції;

67. Співставні операції повинні бути неконтрольованими,  тобто не відповідати критеріям встановленим пп. 39.2.1.1 ст. 39 ПКУ.

68. На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що для застосування методу ПНЦ податковим органом правомірно використано інформацію,  розміщену в Щомісячному інформаційному бюлетені ДП «Держзовнішінформ» «Огляд цін українського та світового товарних ринків» та в базах даних Argus і Refinitiv Agriculture Research.

69. В ході судового розгляду як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що усі з перелічених джерел інформації не могли бути використані з метою застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни оскільки інформація, що представлена у цих джерелах, відображала лише один чи два критерії з усіх, що суттєво впливали на ціну товару (характеристика товару, обсяги поставки, розподілення функцій, умови розподілення ризиків, строки виконання договорів, умови здійснення платежів розмір звичайних надбавок та знижок, характеристика ринку товарів, бізнес-стратегії компаній). 

70. Жодне з вищенаведених джерел не дає повну інформацію, що дозволяло оцінити умови операцій, як зіставні. Поряд з цим, жодне з наведених джерел не містило інформацію про те, чи включала статистична інформація виключно дані про неконтрольовані операції та чи включено в обсяг статистичних даних пропозиції на ринку, угоди по яким не були укладені та виконані. 

71. Вищевказане не дає можливості визначити достовірність інформації та можливість використовувати цю інформацію в якості порівняльної.

72. Що стосується бюлетеня ДП «Держзовнішінформ» колегія суддів зазначає, що аналіз інформації та методології отримання цін укладачів бюлетеня призвів до висновку, що таке джерело інформації не може бути використано в цілях застосування методу ПНЦ.

73. На думку колегії суддів, критеріями, що вплинули на рішення платника були: інформація у бюлетені формується, як на підставі реальних операцій, так і на підставі цінових пропозицій («бідів») на купівлю/продаж; методологія визначення експортних ціни не передбачає виключення з цінового діапазону контрольованих операцій; інформація відображала лише частину критеріїв з усіх, що суттєво впливали на ціну товару (характеристика товару, обсяги поставки, розподілення функцій, умови розподілення ризиків, строки виконання договорів, умови здійснення платежів розмір звичайних надбавок та знижок, характеристика ринку товарів, бізнес-стратегії компаній).

74. Таким чином, не відповідають дійсним обставинам справи висновок суду першої інстанції про те, що таке джерело інформації як щомісячний інформаційний бюлетень «Огляд цін українського та світового товарних ринків» може бути використане в цілях застосування методу ПНЦ.

75. Що стосується інформації,  розміщеної в базах даних інформаційних ресурсів Argus та Refinitiv Agriculture Research: аналіз інформації та методології отримання цін інформаційних агентств призвів до висновку, що такі джерела інформації не може бути використано в цілях застосування методу ПНЦ.

76. По-перше, інформація з вищенаведених джерел повністю співпадає із зауваженнями, які стосуються щомісячного інформаційного бюлетеня «Огляд цін українського та світового товарних ринків». Ціни на олію соняшникову у вищенаведених джерелах формувалися з використанням інших джерел, з невідомою методологією, включали операції, які не були реально здійснені та невідфільтровані за ознакою контрольованості операцій.

77. По-друге, джерело інформації Refinitiv Agriculture Research надає користувачам цінові дані щодо соняшникової олії українського походження з 2017 року. 

78. З огляду на це, таке джерело жодним чином не могло бути використане апелянтом для аналізу у 2015-2016 роках.

79. По-третє, посилання податкового органу на методологію визначення цін Refinitiv Agriculture Research (сторінка 28 Акту перевірки) не є робочим посиланням та видає помилку при спробі отримати за ним інформацію. 

80. Колегією суддів встановлено, що ціни Refinitiv Agriculture Research формувались за тією ж методологією, що і ДП «Держзовнішінформ», що зумовлює непридатність такої інформації для цілей методу ПНЦ.

81. По-четверте, інформація про методологію Argus отримана податковим органом на їх запит і лише у 2023 році, що забороняє використання такої інформації для зіставлення контрольованих операцій з умовами неконтрольованих операцій.

82. По-п`яте, інформаційно-аналітичні продукти цінового агентства Argus Media Ltd та інформаційно-аналітичні продукти Refinitiv Holdings Ltd були визначені у Рекомендованому (невиключному) переліку джерел інформації для отримання котирувальних цін згідно з пп 39.3.3.4 ст. 39 ПКУ, опублікованому на сайті ДПС України станом лише на 30.12.2020 року.

83. Таким чином, у 2015-2017 роках ДПС України не консультував платників податків щодо наявності інформаційного джерела «Refinitiv» та Argus, що свідчить про не використання до 2020-2021 рр. зазначених баз даних.  

84. Вищевказане свідчить про те, що у 2015-2017 роках ДПС України не використовувало такі джерела інформації та не володіло інформацією про методологію формування цін вказаних агентств. Використання даних джерел та додаткової інформації отриманої податковим органом після періоду вчинення контрольованих операцій суперечить вимогам ПКУ.

85. Таким чином, не відповідають дійсним обставинам справи висновки суду першої інстанції про те, що бази даних Argus та Refinitiv Agriculture Research можуть бути використані в цілях застосування методу ПНЦ.

86. Враховуючи, що жодне джерело інформації, що використане податковим органом для застосування методу ПНЦ не відповідає критерія визначеним ПКУ, застосування такого методу не є можливим у період, що перевірявся.

87. Крім цього, колегія суддів вважає, що  судом першої інстанції неправильне застосовано норм матеріального права, а саме відповідно до пп. 39.4.8 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України у разі коли подана платником податків документація з трансфертного ціноутворення не містить інформацію в обсязі, зазначеному в підпункті 39.4.6 цього пункту, або належного обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, надсилає такому платнику податків запит з вимогою додатково подати протягом 30 календарних днів з моменту його отримання інформацію відповідно до підпункту 39.4.6 цього пункту та/або обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки».

88. Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом запитів на додаткове обґрунтування чи надання додаткової інформації стосовно документації з трансфертного ціноутворення за 2015-2017 роки не направлялось.

89. Враховуючи відсутність протягом 30 календарних днів з моменту отримання документації з трансфертного ціноутворення вимоги податкового органу (підпункту 39.4.8. пункту 39.4. статті 39 Податкового кодексу України), вважається що документація з трансфертного ціноутворення містить необхідну інформацію в повному обсязі та містить належне обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки». 

90. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 17 серпня 2021 року у справі №420/7520/19.

91. Судом першої інстанції  не враховано таке застосування норм матеріального права Верховним Судом, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

92. Крім того, відповідачем не надані докази, що інформаційний ресурс «Refinitiv» в період з 2015 по 2017 роки є загальнодоступним та відкритим, та що апелянт не мав права обирати метод чистої рентабельності витрат для аналізу здійснення операцій з експорту олії рослинної в перевіряємий період, в зв`язку з чим був зобов`язаний скористатися інформаційним ресурсом «Refinitiv».

93. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на момент проведення вищезазначених операцій і в ході складання Документації з трансфертного ціноутворення за 2015-2017 рр. у апелянта відсутня була можливість отримувати інформацію про співставні ціни, що відповідала б вимогам п.п. 39.5.3 п. 39.5 ст.  39 ПК України, щоб застосувати метод порівняльної неконтрольованої ціни для оцінки відповідності контрольованих операцій по правилу «витягнутої руки».
94. Також колегія суддів зазначає, що Відповідно до пп. 14.1.17 п. 14.1. ст. 14 ПКУ, звичайна ціна – ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Незважаючи на те, що визначення звичайної ціни викладене в абзаці першому цього підпункту не поширюється на операції, що визнаються контрольованими, тим не менше у абзаці другому зазначається конкретний підхід до визначення дати формування порівнюваної ціни без обмеження застосування до ст. 39 ПКУ.

95. Так, якщо постачання товарів (робіт, послуг) здійснюється на підставі форвардного або ф`ючерсного контракту, звичайною ціною є ціна, яка відповідає форвардній або ф`ючерсній ціні на дату укладення такого контракту.

96. Відповідно пп. 14.1.45.3 п. 14.1 ст. 14 ПКУ форвардний контракт – стандартизований цивільно-правовий договір, за яким продавець зобов`язується у майбутньому в установлений строк передати базовий актив у власність покупця на визначених умовах, а покупець зобов`язується прийняти в установлений строк базовий актив і сплатити за нього ціну, визначену таким договором.

97. Усі умови форварду визначаються сторонами контракту під час його укладення.

98. На момент здійснення контрольованих операцій 2015-2016 років, інших норм, які б регулювали можливість застосування до форвардних контрактів цін на момент фактичного постачання продукції не існувало. З 2017 року пункт 39.3.3.3 доповнено абзацом 2 у відповідності до якого у разі здійснення контрольованої операції на підставі форвардного або ф`ючерсного контракту порівняння цін проводиться на
підставі інформації про форвардні або ф`ючерсні ціни на найближчу до дати укладення відповідного форвардного або ф`ючерсного контракту дату (за умови, що платник податків повідомить центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, про укладення такого контракту засобами
електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису протягом 10 робочих днів з дня укладення відповідного форвардного або ф`ючерсного контракту).

99. Тим не менше форма такого повідомлення та порядок його подання затверджено лише у 2018 році. Тобто значно пізніше періоду здійснення контрольованих операцій.

100. Таким чином, в цілях застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни, моментом вчинення контрольованої операції з поставки за форвардним контрактом може бути виключно дата укладення форвардного контракту, а не дата фактичної поставки товару. З цього слідує, що порівняльна неконтрольована ціна, що могла б бути проаналізована податковим органом, повинна відповідати цінам на продукцію по форвардним контрактам на дату укладення форвардного контракту, а не на дату поставки у контрольованій операції.

101. Не виглядає справедливим, з точки зору порівняння умов контрольованої та неконтрольованих операцій, порівняння цін форвардного контракту з цінами запитів та пропозицій ринку на момент виконання форвардного контракту.

102. Таким чином правова позиція суду першої інстанції  про прийняття розрахунків відповідача з порівняння цін на момент поставки товару, а не на момент укладення форвардного контракту суперечить положенням пп. 39.3.3.2 пп. 3.9.3.3 п. 39.3 ст. 39 ПКУ (яка діяла протягом 2015-2016 років), адже таким чином до порівняльного аналізу залучено неспівставні операції.

103. Крім того, колегією суддів встановлено, що відповідно п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України 52-2. встановлений мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

104. Колегією суддів встановлено, що Постановою КМ України від 09.12.2020 р. № 1236 встановлений карантин та запроваджене обмежування протиепідемічних заходів з метою поширення на території України коронавірусної хвороби на період з 19.12.2020 р. до 31.12.2021 р., тобто в момент призначення перевірки / наказ 22 від 2.03.2021 року/ діяв мораторій.

105. Крім того, встановлено, що постановою КМ України № 89 від 03.11.2021 р. «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки», скорочений строк дії обмеження в частині дії мораторію на проведення перевірки.

106. Однак, дана постанова досліджувалася Верховним Судом, за результатом чого Верховний Суд в постанові від 22.02.2022 р. по справі № 420/12859/21 дійшов висновку, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України, з одного боку і в постанові КМ України з іншого боку застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України. 

VI. СУДОВІ ВИТРАТИ.

107. Колегією суддів встановлено, що  апелянтом сплачено був судовий збір за подання позову до суду першої інстанції в сумі 30280 грн. та за подачу апеляційної скарги в сумі 36336 грн., а всього 66616 грн.

108. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.  До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

109. Згідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

110. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

111. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

112. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

113. Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

114. Таким чином, на користь апелянта слід стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 66616 грн. 

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

115. Згідно зі   ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

116. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

117. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

118. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

119. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

120. Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

121. Суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми. Таким чином, важливим є визначити, чи належним чином національні органи влади використали свою свободу повноважень, звинувативши заявника у наклепі чи зловживанні посадовим становищем. Рішення у справі “Ляшко проти України” (Lyashko v. Ukraine) від 10 серпня 2006 р., Заява № 21040/02, п.47.

122. Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах “Лобо Мачадо проти Португалії” (Lobo Machado v. Portugal) і “Фермьойлєн проти Бєльгії” (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., Reports of Judgments and Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі “Нідерост-Губер проти Швейцарії” (Nidero?stHuber v. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

123. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

124. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

125. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" задовольнити повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.03.2024 року № 161/34-00-23/00373758. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" сплачений судовий збір в сумі  66 616 грн.  
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.  
Постанова суду складена в повному обсязі 23 квітня 2025 року.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Залімський І. Г.