ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/25151/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від                         20 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/25151/24 (головуючий суддя першої інстанції Конєва С.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії,-

                                                          В С Т А Н О В И В 
Позивач 16.09.2024 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплати її пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» починаючи з 23.08.2023 року;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату її пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» починаючи з 17.06.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав зазначених  в позові.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року у справі №160/24593/23 відповідачем обчислено розмір її пенсії без урахування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». У зв`язку з цим, вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», починаючи з 23.08.2023 року.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області та з 23.08.2023 року отримає пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року у справі №160/24593/23, яке набрало законної сили 05.12.2023 року,  зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 23.08.2023 року на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», що підлягає застосуванню відповідно до п.3 Рішення Конституційного Суду України №1- р/2020 від 23.01.2020 року.
На виконання вказаного рішення суду пенсійним органом позивачеві призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 23.08.2023 року (а.с.16-17).
26.07.2024 року позивач звернулась до відповідача щодо проведення перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 23.08.2023 року, з урахуванням вимог Закону України від 02.09.2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Листом від 27.08.2024 року №47791-33625/П-01/8-0400/24 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що здійснити перерахунок пенсії за нормами Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» немає законних підстав, оскільки згідно довідки уточнюючої пільговий характер робіт від 17.08.2023 року №1451-1385, яка видана ПАТ «АрселорМітал Кривій Ріг», позивач з 01.04.2000 року працювала на роботах зі шкідливими умовами праці, не пов`язаними з підземними роботами (а.с.16-17).
Не погодившись з відмовою у перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач  оскаржила  таку  відмову до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення»     від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі по тексту - Закон №1788), Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VI (далі по тексту - Закон №345).
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148 від 03.10.2017 року (далі по тексту - Закон №2148) внесено зміни до Закону №1058, зокрема, абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 викладено у такій редакції: «Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».
У відповідності до статті 1 Закону №345 дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно із статтею 8 Закону №345 (у редакції з 11.10.2017 року) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що з 11.10.2017 року особам, пенсія яким призначена за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які відпрацювали саме на підземних роботах, зокрема, не менш як 7,5 років для жінок та на яких розповсюджується дія Закону №345, мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Як встановлено судом першої інстанції, 23.08.2023 року позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої надала, зокрема, трудову книжку та довідку про підтвердження пільгового стажу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1451-1385 від 17.08.2023 рокц (а.с.34 зворот - 35).
Згідно довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1451-1385 від 17.08.2023 року ОСОБА_1 у періоди з 01.04.2000 року по 17.08.2023 року працювала повний робочий день в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посадах машиніста конвеєра, зайнятим дробленням руди чорних металів, нерудних копалин, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, машиніста крана (кранівником), зайнятим дробленням руди чорних металів, нерудних копалин, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію, бункерувальником, зайнятим дробленням руди чорних металів, нерудних копалин, що містять у пилу 2 і більше відсотків кристалічного (вільного) двооксиду кремнію на виробництвах рудопідготовки, підготовки руди та гірничих роботах. Наведені посади відносяться до Списку №1 (а.с.42-44).
Інформація у вищенаведеній довідці кореспондується із записами в трудовій книжці позивача (а.с.39-41).
Таким чином, оскільки відомості наведені у трудовій книжці позивача та в уточнюючій вищенаведеній довідці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1451-1385 від 17.08.2023 року не підтверджують факту того, що позивачка працювала повний робочий день саме на підземних роботах, що є неодмінною умовою для обчислення її пенсії із застосуванням положень ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно не було здійснено позивачеві обчислення розміру пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а відповідно, позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення позивачеві перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» починаючи з 23.08.2023 року, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
У відповідності до вимог статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/25151/24 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/25151/24 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.    

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко