КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №753/2204/21                                                    Головуючий у 1 інстанції: Білоцька Л.В.
Провадження №22-ц/824/1086/2025                            Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
16 травня 2025 року                                                                                                 м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                         Гаращенка Д.Р.
суддів                                       Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,
 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
Просила зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.07.2019року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини на 1/6 частину всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача.
В обґрунтування позову зазначала, що відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі № 755/434/19 від 04.07.2019 року з неї на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В силу своїх можливостей вона допомагала дитині, купувала одяг, іграшки, інші необхідні речі. На даний час життєві обставини позивача змінились, змінилось матеріальне положення та кількість осіб яких вона утримує. ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народився син ОСОБА_4 , якого вона утримує самостійно та вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, у зв`язку з чим не працює. Таким чином на сьогоднішній день на утриманні позивача знаходяться двоє малолітніх дітей. А тому на даний час неспроможна сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі вказаному у рішенні суду. Вважає, що зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів.

 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі № 755/434/19 від 04.07.2019 року з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 на утримання доньки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини на 1/6 частину всіх видів її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн., а всього: 5573,60 грн.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 3 травня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року скасувати та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
 В обґрунтування апеляційний вимог зазначив, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки доводам відповідача, щодо народження другої дитини. Згідно з свідоцтвом про народження дитини - ОСОБА_6 - хлопчик народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . У дитини є батько - громадянин України ОСОБА_7 .
Згідно з інформації із сайту судової влади, за три роки з моменту народження другої дитини, ОСОБА_2 не зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів на себе та малолітню дитину.
Документи про те, що позивач являється матір`ю одиначкою, які б підтвердили факт того, що ОСОБА_2 виховує дитину самотужки до суду також не надано.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Крім того, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за період з січня 2019 року по серпень 2023 року включно. Станом на 02.06.2023 року заборгованість по сплаті аліментів, складає 187 656,33 гривень.
Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків, яку позивач долучила до позовної заяви, ОСОБА_2 отримувала доходи в 2019, 2020, 2021, 2022 роках, однак жодного доказу того, що хоч якісь кошти сплачувались на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не надано.
Крім того, вказує що, судом першої інстанції грубо порушені права відповідача, так як ОСОБА_1 був позбавлений законного права на надання заперечень на заяву про стягнення судових витрат та/або подання заяви про їх зменшення.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
27 вересня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив 
ОСОБА_2 .

Позиція суду апеляційної інстанції
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1ст.7ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачений ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5ст. 272 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13.09.2013 розірвано шлюб між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).
Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2019 року з  ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12).
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , матір`ю якого є  ОСОБА_2 
 (а.с. 8).
Також, факт того, що позивач є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 9).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 29.06.2023 року наданої позивачем слідує, що позивач у 2019 році отримала дохід в розмірі 4401,52 грн.; у 2020 році отримала дохід у розмірі 7253,33 грн., 12388,75 грн., 788,56 грн.;      у 2021 році отримала дохід у розмірі 2451,90 грн.; у 2022 році отримала дохід від Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради у розмірах 18920,00 грн.,          860,00 грн., 860,00 грн., 860,00 грн., 860,00 грн.; у 2023 році отримала дохід від       Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради у розмірах 860,00 грн., 860,00 грн, 860,00 грн. (а.с. 13).
З копії довідки №199 від 06.06.2023 року та копії Витягу з реєстру територіальної громади слідує, що позивач з 18.08.2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17, 18).
На підтвердження викладених у відзиві обставин відповідач подав копію постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 22.11.2019 року відкритого на підставі виконавчого листа №755/434/19 виданого 06.08.2019 року Деснянським районним судом м. Києва (а.с. 71-72).
З копії довідки-розрахунку від 12.06.2023 року (ВП № НОМЕР_1) заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 становить 187656,33 грн. (а.с. 73-75).
Відповідно до копії заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23.03.2017 року  ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 79-81).
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12.09.2023 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23.03.2017 року залишено без задоволення (а.с. 82).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.09.2023 року встановлено наявність обтяження стосовно  ОСОБА_2 , а саме: арешт нерухомого майна, інші відомості щодо нерухомого майна відсутні. (а.с. 87).
На підтвердження факту отриманих доходів та свого матеріального стану за період з 2009 року по 2023 року позивачем подано копію довідки Пенсійного фонду України від 30.05.2023 року (88-89).
З копії квитанції від 25.08.2023 року слідує, що позивачем перераховано відповідачу 4 000,00 грн. в рахунок спати аліментів на доньку ОСОБА_3 (а.с. 90).
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до копії рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13.09.2013 року розірвано шлюб між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).
Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2019 року з  ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12). ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , матір`ю якого є  ОСОБА_2 (а.с. 8).
Також, факт того, що позивач є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 9).
З копії довідки-розрахунку від 12.06.2023 року (ВП № НОМЕР_1) заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 становить 187656,33 грн. (а.с. 73-75).
Відповідно до копії заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23.03.2017 року  ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 79-81).
Задовольняючи позов та зменшуючи розмір аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі оцінки наведених позивачем аргументів і наданих нею доказів, а також враховуючи заперечення відповідача, суд визнав обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про зменшення розміру її аліментних зобов`язань на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини до 1/6 частини її доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
При цьому, суд першої інстанції також врахував, що у разі зміни обставин, які стали підставою для зменшення розміру аліментних зобов`язань позивача, відповідач не позбавлений права подати позов про їх збільшення.
Колегія суддів не повністю погоджується із такими висновками місцевого суду, враховуючи наступне.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (частина перша статті 8 Закону України "Про охорону дитинства").
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20, від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22, від 30 березня 2023 року у справі №509/5304/20, від 14 червня 2023 року у справі №758/8284/21.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Отже предметом позову у цій справі є зменшення розміру сплачуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 підставою для зменшення розміру аліментів зазначала ту обставину, що у неї від моменту призначення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки від усіх її доходів, змінилось матеріальне положення та кількість осіб яких вона утримує. ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народився син ОСОБА_4 , якого вона утримує самостійно та вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, у зв`язку з чим не працює. Таким чином на сьогоднішній день на утриманні позивача знаходяться двоє малолітніх дітей. А тому на даний час неспроможна сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі вказаному у рішенні суду.
Діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20).
Недоведеність належними та допустимими доказами погіршення майнового стану, у разі зміни сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19).
У той же час, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Це узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22, від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення аліментів слід змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір аліментів є достатнім та таким, що забезпечить гармонійний розвиток дитини. А також не вплине на можливість належного матеріального утримання дитини від другого шлюбу. При цьому колегія суддів зазначає, що обов`язок по утриманню дитини мають обидва батьки.
Щодо судових витрат - витрати на професійну правничу допомогу, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1,2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Крім того, ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Аналіз вказаних норм вказує на те, що для наявності підстав щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заявник повинен дотриматись вимог визначених ст.ст. 133, 134, 137, 141 ЦПК України, а саме: подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи та до закінчення судових дебатів у справі сторона повинна зробити відповідну заяву про подачу відповідних доказів для стягнення судових витрат.
Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року в справі №904/4494/18, та обставина, що позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, є підставою для відмови у відшкодуванні таких судових витрат.
На відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, як на підставу для відмови у відшкодуванні суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 січня 2020 року у справі№ 551/1136/17.
Як вбачається з тексту позовної заяви, ОСОБА_2 зазначила лише те, що судові витрати по справі складаються з судового збору та витрат на правову допомогу, точний розмір та склад яких будуть надані суду у визначені законом строки з відповідними підтверджуючими їх понесення документами, проте не зазначила сам попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Отже, суд першої інстанції неправомірно задовольнив вимогу щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи не було заявлено у позовній заяві.
Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача є обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції у відповідності до положень статті 376 ЦПК України скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Відповідача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів на утримання дитини в усіх судових інстанціях.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 сплатила 1073,60 грн судового збору при подачі позову до суду першої інстанції.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з позивача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 402,60 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року скасувати.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Встановити розмір аліментів, які підлягають стягненню з   ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року у справі №755/434/19, з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набрання законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 402,60  грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко
 
Судді                                                                                       Є.П. Євграфова
 
                                                                                                 Т.О. Писана