ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/7736/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року в адміністративній справі №280/7736/24 (головуючий суддя першої інстанції - Сіпака А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                          В С Т А Н О В И В :
Позивач 19.08.2024 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Запорізькій області стосовно не перерахунку  його пенсії та не врахування до загального трудового стажу періоду роботи в Приватному підприємстві «Ронмат» з 11.12.1995 року по 01.09.2003 року;
- зобов`язати відповідача зарахувати до його загального стажу період роботи в Приватному підприємстві «Ронмат» з 11.12.1995 року по 01.09.2003 року та перерахувати  пенсію за віком з врахуванням даного стажу роботи з 15.02.2024 року та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не прийняття рішення за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 від 31.07.2024 про перерахунок пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області розглянути заяву ОСОБА_1  про перерахунок пенсії від 31.07.2024 року та прийняти рішення з врахуванням правових висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом не враховано ту обставину, що позивач не звертався із заявою про перерахунок пенсії у встановлений Порядком №22-1 спосіб з додаванням уточнюючої довідки про період роботи з 11.12.1995 року по 31.12.1999 року. Відповідачем не було винесено рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу, а надано лист-відповідь, який носить інформаційний характер, а тому висновок суду першої інстанції є безпідставним. Скаржник вказує, що вимоги позивача про зарахування до страхового стажу спірного періоду з 11.12.1995 року по 01.09.2003 року є необґрунтованими, оскільки до страхового стажу позивача зарахована частина спірного періоду з 01.01.2000 року по 31.07.2003 року, який взято для розрахунку страхового стажу за даними реєстру застрахованих осіб. До страхового стажу позивача не підлягає зарахуванню період роботи з 01.08.2003 року по 01.09.2003 року, оскільки у цей час позивач не здійснював трудову діяльність, що підтверджується довідкою ОК-5. 
Позивач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 06.09.2018 року отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно тексту позову, ОСОБА_1 31.07.2024 року звернувся до відповідача із заявою про поновлення його пенсійних прав шляхом зарахування до страхового стажу періодів роботи з 11.12.1995 року по 01.09.2003 року, а також стосовно перерахунку пенсії. 
Листом від 14.08.2024 року №14264-13858/В-02/8-0800/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано позивачу відповідь, в якій зазначено про необхідність надання уточнюючої (архівної) довідки та необхідності подання заяви про перерахунок пенсії за формою, встановленою Додатком 1 Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 з додаванням сканованих оригіналів документів, зокрема довідки про  підтвердження періоду  роботи  з 11.12.1995  року по 31.12.1999  року.
Не погодившись з бездіяльністю відповідача, яка виразилася у нездійсненні перерахунку пенсії за віком, позивач оскаржив таку бездіяльність  до суду.

          Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів щодо здійснення всіх заходів для підтвердження стажу роботи позивача відповідно до норм чинного законодавства, зокрема не витребувано документи про нараховану заробітну плату (дохід) позивача за спірний період, у який щомісяця сплачені страхові внески. Суд зазначив, що основним документом, що підтверджує наявність страхового стажу є трудова книжка, а відповідними записами в трудовій книжці позивача підтверджено зайнятість  у спірний період. Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що лист від 14.08.2024  року не є рішенням суб`єкта владних повноважень та носить лише інформативний характер, а тому відповідача необхідно зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 31.07.2024 року та прийняти відповідне рішення із урахуванням висновків суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі по тексту  - Закон №1058).
Відповідно до ст.26 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 1 ст.24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 ст.24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно ч.1 ст.40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пенсія за віком призначена з 06.09.2018 року. Загальний страховий стаж при призначенні пенсії склав                     28 років 11 місяців 06 днів (а.с.39).
Судом встановлено, що при призначенні пенсії відповідачем не було зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 11.12.1995 року по 31.12.1999 року у зв`язку з невідповідністю вказаного запису в трудовій книжці Інструкції №58, оскільки на час  звернення позивача за призначенням пенсії в серпні 2008 року запис №9 про  прийняття  на роботу не містив дати.  При зверненні позивача до пенсійного органу у грудні 2022 року дата у запису №9 вже з`явилась без будь-яких на те уточнень та була внесена чорнилом іншого кольору (а.с.6).
Разом з тим, згідно індивідуальних відомостей застрахованої особи та розрахунків пенсійного органу, періоди роботи з 01.01.2000 по 31.07.2003 та з 01.02.2004 по 17.02.2004 зараховані до стажу позивача (а.с.39зв).
Будь-яких уточнюючих довідок чи інших документів, що підтверджують трудову діяльність позивача у період з 11.12.1995 по 31.12.1999 позивачем до пенсійного органу  не надано, як і не надано судам  першої та апеляційної  інстанцій.

Щодо звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії.
Алгоритм дій під час призначення/перерахунку пенсії визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі по тексту - Порядок № 22-1). 
Відповідно до положень Порядку №22-1 для призначення, перерахунку, поновлення пенсії тощо до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) заявником подається відповідна заява разом з додатками, зокрема, пунктом 1.1. розділу І цього порядку визначено форму заяви про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1).
Приписами розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, за результатом розгляду заяви про призначення/ перерахунок пенсії та доданих до неї документів приймає відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що лист ГУ ПФУ в Запорізькій області від 14.08.2024 року №14264-13858/В-02/8-0800/24, не є рішенням та носить лише інформативний характер.
Разом з тим, судом не надано оцінку діям позивача та поданій ним заяві для перерахунку пенсії, оскільки позивачем 31.07.2024 року було подано начальнику Головного управління ПФУ в Запорізькій області заяву про відновлення порушених пенсійних прав без долучення будь-яких документів.
Колегія суддів звертає увагу, що позивач із заявою за формою, передбаченою Порядком №22-1 до пенсійного органу не звертався, незважаючи на те, що позивач був проінформований про порядок звернення до пенсійного органу, оскільки звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії (06.09.2018 року) та із заявою про перерахунок пенсії (16.12.2022 року).
Лист відповідача від 14.08.2024 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не містить відмову у перерахунку пенсії. Натомість, у листі роз`яснено позивачу процедура звернення до пенсійного органу із заявою встановленого зразка (в  тому  числі  з поданням такої заяви онлайн з використанням електронного підпису) для зарахування спірних періодів роботи та перерахунку пенсії.
Апеляційний суд зазначає, що заява позивача від 31.07.2024 року є саме зверненням до органу державної влади, яке розглянуто відповідачем у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» та надано відповідь.
Будь-яких рішень про відмову у перерахунку пенсії чи не зарахуванні до страхового стажу певних періодів роботи відповідачем не приймалося.
Доказів протилежного позивачем не надано.
З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, підстави для задоволення  позовних вимог відсутні.
                   Відповідно до  статті 317 КАС України   підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
    Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року в адміністративній справі №280/7736/24 скасувати.
Прийняти нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.    

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко