ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/38274/21                                                              Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                         Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                              Сорочка Є.О., Коротких А.Ю.         
          розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

 В С Т А Н О В И В :
          Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив: 
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у присвоєнні листу Відділу організаційної роботи, документування та контролю Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474 за підписом в.о. начальника цього відділу Оксани Малежик в якості його вихідного реєстраційного індексу вхідного реєстраційного індексу іншого службового документа, а саме: запиту на інформацію позивача від 12.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474;
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у невнесені до документаційного фонду Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповіді на запит позивача від 12.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474, яку оформлено листом Відділу організаційної роботи, документування та контролю Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474 за підписом в.о. начальника цього відділу Оксани Малежник;
- визнати протиправною відмову відповідача від 18.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474 у задоволенні пункту 2 запиту на інформацію позивача від 12.08.2021 № ПІ-Ч-11-13/474;
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути запит на інформацію позивача від 12.08.2021 за № ПІ-Ч-11-13/474.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
25 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про виправлення описки в документі з назвою «Рішення у порядку письмового провадження № б/н від 05.09.2024 Справа № 640/38274/21, провадження № П/640/38274/21, Київський окружний адміністративний суд», зазначивши у вступній частині правильну дату його ухвалення, а саме - « 06 вересня 2024 року».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2024.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій послався на процедурні порушення суду під час реєстрації його заяви про виправлення описки, призначення судді для розгляду даного питання, відсутність реквізитів у протоколі передачі судової  справи  раніше визначеному  складу  суду та інше. Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції не дослідив аргументи заяви та додані до неї докази, а в спірному судовому рішенні не навів мотивів, чому заява є необґрунтованою. У заяві, зокрема, було зазначено, що електронний примірник рішення КОАС у справі № 640/38274/21, який помилково датований 05 вересня 2024 року, не міг бути складений саме 05 вересня 2024 року, оскільки він містить дату та час внесених до нього останніх  змін,  що  підтверджується  мета-тегом  (строка  187)  цього  електронного примірника:  META  NAME="Updated"  CONTENT="06.09.2024  15:22:10". Також,  у  заяві  було  зазначено,  що  проект  рішення  КОАС,  який  помилково датований 05 вересня 2024 року, був підписаний електронним підписом судді КОАС Колеснікової  І.  С.  через  29  секунд,  після  внесення  до  нього  останніх  змін,  а  саме 06 вересня 2024 року 15:22:39. На підтвердження цього аргументу до заяви в якості додатка № 2 був доданий електронний доказ Протокол створення та перевірки  кваліфікованого  та  удосконаленого  електронного  підпису  (дата  та  час перевірки:  25.09.2024  12:58:09)  -  (файл  з  назвою  «Протокол  перевірки  КЕП (25.09.2024, 12-58-09).pdf»), який суддя КОАС Колеснікова І. С. не дослідила, тобто в спірному судовому рішенні не встановлено обставину щодо дати підписання суддею електронним підписом судового рішення по суті справи № 640/38274/21.
За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
          Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
          Відповідно до ч. 1 ст. 253 КАС суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Наведені норми передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.
          У розумінні процесуального закону описка - це зроблена судом механічна граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, одрук тощо).
          Не вважається опискою помилка, яка не викривляє зміст рішення, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Тобто опискою необхідно вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
          Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.
          Описка у розумінні статті 253 КАС України - це випадкова помилка у рішенні, допущена при його викладенні. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або виправляє помилки, які мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні, зокрема ухвалі, описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.
          Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 800/520/16 (провадження № 11-684сап18) та постанові Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 804/5600/16.
          В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що електронний примірник рішення КОАС у справі № 640/38274/21, який помилково датований 05 вересня 2024 року, не міг бути складений саме 05 вересня 2024 року, оскільки він містить дату та час внесених до нього останніх змін 06 вересня 2024 року. Крім того суддею було підписано рішення суду  електронним підписом 06 вересня 2024 року. Апелянт у апеляційній скарзі просив дослідити докази щодо дати внесення останніх змін до проекту судового рішення першої  інстанції  по  суті  справи  №  640/38274/21  та  дати  його  підписання кваліфікованим електронним підписом судді Київського окружного адміністративного суду Колеснікової І.С., а також залучити  до  участі  у  справі  спеціаліста  для  надання  консультацій  щодо автоматичного датування судових рішень модулем ЄСІТС «Електронний суд», у тому числі  при  формуванні  користувачем  електронного  кабінету  апеляційної  або касаційної скарги.
          Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 7 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи. 
          Згідно із частиною другою статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
          Відповідно до статті 1 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої Ради правосуддя від 19 квітня                  2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», електронний примірник судового рішення або окремої думки судді виготовляється судом в АСДС у день ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту в паперовій формі, підписується КЕП судді, який ухвалив таке судове рішення, а в разі колегіального розгляду - КЕП усіх суддів, що входять до складу колегії, та зберігається у стані, що унеможливлює його подальше коригування.
          Дата підписання КЕП судді електронного примірника судового рішення не змінює дати ухвалення судом відповідного судового рішення, внесеного до автоматизованої системи документообігу суду.
          В даній справі судом першої інстанції був проведений розгляд цієї справи за матеріалами судової справи у паперовій формі (не в електронній формі) у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
          За результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції вирішив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, після чого, 05 вересня 2024 року суддя Колеснікова І.С. склала повний текст рішення в паперовій формі і підписала його, що відповідає вимогам частини 7 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Колегія суддів зазначає, що сам по собі той факт, що вказане рішення було внесено та  підписано КЕП судді пізніше (на наступний день), не спростовує те, що датою ухвалення цього судового рішення є саме 05 вересня 2024 року.
          Ураховуючи наведені вище міркування, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що заява позивача про виправлення описки в рішенні суду шляхом зазначення іншої дати ухвалення рішення суду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
          Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.
          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).
          Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
          Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).
          Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. 
          Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 315, 311, 316, 328, 329 КАС України, суд

                                                     П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                  Є.О. Сорочко

                                                                                                    А.Ю. Коротких