Справа № 339/16/25 
Провадження № 33/4808/326/25 
Категорія ч. 1 ст. 172-6 КупАП  
Головуючий у 1 інстанції Сметанюк  В. Б. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Томина С.В., прокурора Ляхович Д.С.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КупАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., -

                                                            встановив :

ОСОБА_1 вчинила несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розпорядження першого заступника міського голови Болехівської міської ради № 31-р від 25.01.2011 року «Про переведення» ОСОБА_1 з 25.01.2011 року переведено на посаду головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому Болехівської міської ради. А тому, згідно із п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, як на посадову особу місцевого самоврядування.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією у відповідності до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог ч. 1 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме в строк до 01.04.2024 року, не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а фактично подала дану декларацію 24.04.2024 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Болехівського міського суду про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.
Вважає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.
Стверджує, що згідно її пояснень вона намагалася своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, в передбачені Законом терміни, і ці обставини органом, яким складено протокол не спростовано.
Той факт, що вона після заповнення та збереження декларації, вважала декларацію поданою, свідчить про відсутність з її боку умислу на несвоєчасне подання вказаної декларації, а тому вказує, що орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен був довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.
Звертає увагу, що органом, яким складено протокол, не надано суду доказів про наявність в її діях умислу, направленого на порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».
В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник адвокат Томин С.В. підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Прокурор Ляхович Д.С. заперечила з приводу поданої апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №7 від 14.01.2025 року, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до підпункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч.1 ст.45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 01.04.2024 року, не подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а фактично подала дану декларацію 24.04.2024, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. (а.с. 2-7)
Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складане уповноваженою на те посадовою особою , оперуповноваженим 8-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту у відповідності до. вимог  п. 1 ч. 1 ст. 255,256 КУпАП
Суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є доведеним та підтверджується дослідженими судом належними і допустимим такими доказами по справі, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 7 від 14.01.2025, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 2-7);
- копією розпорядження першого заступника міського голови Болехівської міської ради № 31-р від 25.01.2011 року «Про переведення», згідно з яким ОСОБА_1 з 25.01.2011 року переведено на посаду головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому Болехівської міської ради (а.с. 9);
- копією засвідчення про ознайомлення із Законом України «Про запобігання корупції», відповідно до якого ОСОБА_1 01.07.2016 року своїм підписом засвідчила про ознайомлення із вимогами вказаного Закону (а.с. 10);
- копією посадової інструкції головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, транспорту, екології та благоустрою міськвиконкому Болехівської міської ради (а.с. 11-12);
- скриншотом сторінки з Єдиного державного реєстру декларацій результату пошуку відносно ОСОБА_1 , в якому відображено, коли саме останньою подано декларації та зазначено, що декларацію (щорічна) нею подано 24.04.2024 (а.с. 13), що також підтверджується послідовністю дій користувача даного реєстру (а.с. 21-29);
- копією декларації виду «Щорічна» за 2023 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_1 . Дата та час подання: 24.04.2024 о 14:40 год. (а.с. 14-18);
- рапортом оперуповноваженого відділу УСР в Івано-Франківській області А.Перепічки з долученням оптичного DVD-R диску, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення із матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та своїми правами і обов`язками, та повідомила, що не бажає давати будь-які пояснення, а також підписувати зазначений протокол і отримувати його примірник (а.с. 30-31).
Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що вона вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки  у її діях не було умислу, направленого на порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», вона вважала, що вчинила всі необхідні дії щодо подання декларації у встановлений законом строк та що декларація нею подана.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є неспроможними .
Апеляційний суд звертає увагу на те, що стаття 1 Закону України  «Про  запобігання корупції» визначає правопорушення,  пов`язане з корупцією як діяння,  що не містить  ознак  корупції,  але порушує встановлені  цим Законом  вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною  у частині  першій статті 3 цього  Закону, за яке Законом  встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову  відповідальність. 

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що безпосереднім об`єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є встановлений законодавством (зокрема Законом України "Про запобігання корупції") порядок і кореспондуючі йому обов`язки суб`єкта декларування подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП  не вимагається наявність прямого умислу на вчинення правопорушення та певного корупційного інтересу, адже йдеться  про вчинення дій, які стосуються порушення вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За таких обставин, суд повинен встановити чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відноситься до осіб, які, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та повинні у встановлений законом строк подавати декларації, чи дійсно декларацію було подано несвоєчасно та чи були відсутні поважні причини, які унеможливлювали або ускладнювали виконання обов`язку щодо своєчасного подання декларації у встановлений  законом строк. 
Так, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що зміст диспозиції ч.1 ст. 172-6 КУпАП повністю узгоджується із вимогами ст.17 КУпАП, якою встановлені обставини, які виключають  адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», при вирішенні питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації та суб`єктивну сторону правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а  вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Разом з тим,  апеляційний суд враховує, що вищевказаний висновок суду було зроблено до внесення Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування"від 4 грудня 2020 року № 1074-ІХ  змін до Кримінального кодексу та доповнення його  ст.366-3 КК України, яким встановлено кримінальну відповідальність за умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Апеляційний суд приймає до уваги, що подання документа до Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування. Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до встановленого порядку. В суб`єкта декларування відсутня можливість подати виправлену декларацію за власною ініціативою після спливання зазначеного вище семиденного строку.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 не спростовує правильність фактичних обставин, які були встановлені судом першої інстанції і не заперечує, що дійсно несвоєчасно в строк до 01.04.2024 року, не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік. 
Разом з тим, зі змісту доводів апеляції ОСОБА_2   вбачається, що вона вважає, що допустила вказане порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" внаслідок необережності, оскільки вважала, що вчинила всі дії, які повинна була вчинити на виконання вимог вищевказаного закону і не передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків. 
Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи носять суперечливий та непослідовний характер, оскільки зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 фактично повністю визнає, що дійсно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік до 01.04.2024 року та не виконала дії, які повинна була вчинити на виконання вимог закону. 
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними посилання ОСОБА_1 про те, що подавши чернетку декларації вона вважала, що подала декларацію за 2023 рік, оскільки їй був відомий порядок подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і вона дійсно не виконала всі дії, які повинна була вчинити на виконання вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції".
Апеляційний суд вважає, що встановлений законом порядок подання щорічної декларації забезпечує особі, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування об`єктивну можливість переконатись в тому, що вона дійсно виконала всі дії, які повинна була вчинити на виконання вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" щодо подання щорічної декларації у встановлений законом строк та пересвідчитись в тому, що вказана декларація долучена до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що вона з поважних причин не могла вчасно подати декларацію у зв`язку з тим, що в період лютого–березня 2024 року перебувала на лікарняному та у відпустці, оскільки  вищевказані обставини не свідчать про неможливість виконання нею обов`язку щодо вчасного подання декларації як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_1 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Апеляційним судом встановлено, поза розумним сумнівом, що згідно із ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 01.04.2024 року, не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, а фактично подала декларацію 24.04.2024 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.
З огляду на наведене, підстав для скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. ст.7, 245,247, 293, 294 КУпАП,-

                                                             п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                               О.П. Васильєв