ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/39317/23                                                                       

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року                                                                                                    м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н. П.
Суддів: Кобаля М.І., Мельничука В.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року, суддя Марич С.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства молоді та спорту України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства молоді та спорту України, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань присвоєння спортивних звань Міністерства молоді та спорту України, оформлене протоколом №4 від 10.08.2023, в частині відмови ОСОБА_1 в присвоєнні спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (порушщення розумового  і фізичного розвитку);
- зобов`язати Міністерство молоді та спорту України присвоїти ОСОБА_1 спортивне звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку).
Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2023 розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року позовні вимоги  задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань присвоєння спортивних звань Міністерства молоді та спорту України, оформлене протоколом №4 від 10.08.2023р., в частині відмови   ОСОБА_1 в присвоєнні спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку).
Зобов`язано Міністерство молоді та спорту України повторно розглянути питання щодо присвоєння ОСОБА_1 спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку).
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду у повному обсязі, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції  в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Міністерство молоді та спорту України присвоїти ОСОБА_1 спортивне звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового та фізичного розвитку) та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як убачається з апеляційної скарги, скаржник оскаржує рішення суду з частині, яка стосується відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне переглянути рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які стосуються відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Міністерство молоді та спорту України присвоїти ОСОБА_1 спортивне звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового та фізичного розвитку).
Судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_1 01.09.2023 р. встановлено ІІ групу інвалідності (з дитинства), що підтверджується довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №771607.
09.12.2021 р. відповідно до наказу Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради №Н-1110 «Про присвоєння спортивного розряду «Кандидат у майстри спорту України» з видів спорту» Мілантьєвій Поліні (№38 у списку) присвоєно спортивний розряд «Кандидат у майстри спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку, далі - ПРФР).
Відповідно до Регламенту про проведення Кубку України з плавання серед осіб з ураженням опорно - рухового апарата, порушення зору та розумового і фізичного розвитку у період з 19-22.04.2023 р. у м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.) відбулись зазначені змагання.
У розділі 5 даного Регламенту визначено, що «Кубок України - змагання особисті».
Відповідно до п. 3 Додатку 78 до Кваліфікаційних норм та вимог Єдиної спортивної класифікації України з видів спорту осіб з інвалідністю з ураженнями опорно-рухового апарату, порушеннями зору, слуху та розумового і фізичного розвитку, затвердженого наказом №1505 від 11.05.2021р. Міністерства молоді та спорту України, у разі виконання спортсменом кваліфікаційних норм та вимог вищого порядку, йому присвоюється черговий спортивний розряд або спортивне звання.
Для жінок у класі S14 (ПРФР) у плаванні на спині на дистанції 50 метрів встановлено часовий норматив: 0.37.0 секунд для отримання спортивного розряду «Майстер спорту».
ОСОБА_2 у класі S6 - S14 на дистанції у 50 метрів на спині показала результат: 0.36.19, який відповідає спортивному званню «Майстер спорту». Спортивне звання Майстер спорту України є черговим після спортивного розряду «Кандидат у майстри спорту України».
Листами від 26.04.2023 р. № 078/32-59 та № 078/32-60 Дитяча-юнацька спортивна школа для осіб з інвалідністю «Шанс» (далі - ДЮСШІ «Шанс) Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради звернулась до директора Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради з клопотанням про присвоєння спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (ПРФР) позивачці - ОСОБА_1 .
02.05.2023р. листом № 078-1096 Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради у особі директора Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради звернувся з клопотанням про присвоєння спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (ПРФР) ОСОБА_1 до Міністерства молоді та Спорту України, а саме Міністра молоді та спорту України Вадима Гутцайта.
17.05.2023 р. Український центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Міністерства молоді та спорту України листом №725 повідомив Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради про те, що не підтримує подане клопотання про присвоєння спортивного званню «Майстер спорту України» з плавання (ПРФР) ОСОБА_1 .
У своєму листі УКРЦЕНТР "ІНВАСПОРТ" посилається на п. 2 Додатку 78 до Кваліфікаційних норм та вимог Єдиної спортивної класифікації України з видів спорту осіб з 1нвал1дн1стю з ураженнями опорно-рухового апарату, порушеннями зору, слуху та розумового і фізичного розвитку, затвердженого наказом №1505 від 11.05.2021р. Міністерства молоді та спорту України, а саме, що у випадках, коли у змаганнях у виді програми беруть участь менше трьох спортсменів, спортивний розряд або спортивне звання присвоюється за умови двічі виконаного нормативу на змаганнях І-ІІІ рангів, а також зазначає, що відповідно до затверджених протоколів змагань (Кубок України з плавання серед осіб з ураженням опорно - рухового апарата, порушення зору та розумового і фізичного розвитку у період з 19-22.04.2023р. у м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.) у програмі - 50 метрів на спині (клас S14) брало участь менше 3 спортсменів.
Зазначене обґрунтування УКРЦЕНТР "ІНВАСПОРТ" позивач вважає безпідставним, при цьому стверджує, що відповідно до стартового протоколу Кубку України з плавання серед осіб з ураженням опорно - рухового апарата, порушення зору та розумового і фізичного розвитку, який відбувся у період з 19-22.04.2023 р. у м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.), у програмі- 50 метрів на спині (клас S6 - S14) брало участь 6 спортсменок, про що свідчить стартовий протокол змагань та офіційний підсумковий протокол.
Окрім того, позивач звертає увагу, що відповідно до п. З Додатку 78 до Кваліфікаційних норм, у разі виконання спортсменом кваліфікаційних норм та вимог вищого порядку, йому присвоюється черговий спортивний розряд або спортивне звання, що і було зафіксовано протоколом змагань, а саме результат ОСОБА_1 на дистанції у 50 метрів на спині: 0.36.19, який відповідає спортивному розряду «Майстер спорту», який є меншим ніж норматив: 0.37.0 секунд для отримання спортивного розряду «Майстер спорту».
Не погоджуючись із зазначеним рішенням мати позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в інтересах своєї доньки на підставі нотаріально завіреної довіреності, звернулась за відповідними роз`ясненнями до Міністерства молоді та спорту України.
У відповідь на зазначене звернення Міністерство молоді та спорту України 22.06.2023 р. надало відповідь №614/М-335/23/24 та зазначило про можливість повторного звернення до постійно діючій комісії з питань присвоєння спортивних звань Мінмолодьспорту (далі - Комісія).
Листами від 28.06.2023 р. №078/32-92 та №078/32-93 ДЮСШІ «Шанс» Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради повторно звернулась до директора Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради з клопотанням про присвоєння спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (ПРФР) ОСОБА_1 .
07.07.2023 р. листом №078-1972 Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради повторно звернувся з клопотанням про присвоєння спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (ПРФР) ОСОБА_1 в Міністерство молоді та спорту України.
Листом від 16.08.2023 р. №7215/24 з додатком Міністерство молоді та спорту зазначило, що 10.08.2023 р. на черговому засіданні комісії з питань присвоєння спортивних звань   з   видів   спорту не підтримано кандидатуру ОСОБА_1 щодо присвоєння їй спортивного звання «Майстер спорту України» з плавання (ПРФВ) та додано витяг з протоколу засідання.
З листа та додатку до нього (витягу з протоколу) слідує, що ці документи не містять причини відмови у присвоєнні позивачці звання Майстер спорту України.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України 24.12.1993 р. №3808-XII «Про фізичну культуру і спорт» (із змінами і доповненнями) (далі - Закон №3808), Положенням про Міністерство молоді та спорту України, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 02.07.2014 р. №220 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення №220), Положенням про Єдину спортивну класифікацію України, затвердженим наказом Міністерства молоді та спорту України від 11.10.2013 р. №582, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.11.2013 р. за №1861/24393 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення про ЄСКУ).
Відповідно до частин першої третьої статті 42 Закону №3808 Єдина спортивна класифікація України визначає порядок, умови та вимоги, необхідні для присвоєння спортсменам і тренерам спортивних звань та спортивних розрядів з видів спорту, визнаних в Україні. Єдина спортивна класифікація України затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері фізичної культури та спорту, відповідно до затвердженого ним Положення про Єдину спортивну класифікацію України з урахуванням пропозицій всеукраїнських спортивних федерацій.
В Україні присвоюються такі спортивні звання: заслужений тренер України; заслужений майстер спорту України; майстер спорту України міжнародного класу; гросмейстер України; майстер спорту України.
Спортсменам, які виконали кваліфікаційні вимоги, передбачені Єдиною спортивною класифікацією України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері фізичної культури та спорту, видає посвідчення про присвоєння відповідного спортивного звання.
Згідно з абзацами 1-2 пункту 1 Положення №220 Міністерство молоді та спорту України (Мінмолодьспорт) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Мінмолодьспорт є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у молодіжній сфері, сферах фізичної культури і спорту, національно-патріотичного виховання.
Відповідно до пункту 1 розділу I Положення про ЄСКУ єдина спортивна класифікація України визначає порядок, умови та вимоги, необхідні для присвоєння спортсменам і тренерам (тренерам-викладачам) спортивних звань та спортивних розрядів з видів спорту, визнаних в Україні.
Згідно з пунктом 1-2 розділу IV Положення про ЄСКУ спортивні звання присвоюються наказом Мінмолодьспорту України.
Згідно з пунктами 8-10 розділу IV Положення про ЄСКУ підставою для відмови у присвоєнні спортивного звання є: невиконання вимог цього Положення; невиконання кваліфікаційних норм та вимог до видів спорту, які затверджуються наказом Мінмолодьспорту України; виявлення недостовірної інформації в документах, які подано на присвоєння спортивного звання; довічна спортивна дискваліфікація спортсмена, у тому числі за порушення антидопінгових правил.
Для врегулювання спірних питань, пов`язаних з присвоєнням спортивних звань, наказом Мінмолодьспорту України утворюється постійно діюча комісія з питань присвоєння спортивних звань (далі - Комісія), яку очолює заступник Міністра молоді та спорту України з відповідного напряму діяльності.
Основними завданнями Комісії є: розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі їх повторного надходження в установленому порядку; розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі відсутності висновку або негативного висновку всеукраїнської спортивної федерації з відповідного виду спорту (спортивної федерації інвалідів); розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" першому тренеру (тренеру-викладачу) спортсмена; розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" тренеру, який виконав умови присвоєння спортивних звань, але не має відповідної освіти; розгляд питання щодо позбавлення спортивного звання; розгляд матеріалів для присвоєння спортивних звань іноземцям та особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах; забезпечення дотримання посадовими особами Мінмолодьспорту України установлених цим Положенням строків опрацювання відповідних матеріалів.
Порядок роботи Комісії визначається наказом Мінмолодьспорту України.
Наказом Мінмолодьспорту України від 10.12.2013 р. №1223 «Про створення комісії з питань присвоєння спортивних звань та визначення порядку її роботи» створено постійно діючу комісію з питань присвоєння спортивних звань (далі також - Комісія) та затверджено її склад згідно з додатком. Визначено, що загальне керівництво діяльністю Комісії здійснює голова Комісії (у разі його відсутності - заступник голови Комісії); організаційною формою роботи Комісії є засідання, які проводяться у разі необхідності; підготовку матеріалів до засідань Комісії здійснює структурний підрозділ, до повноважень якого належать питання щодо присвоєння спортивних звань, за поданням структурного підрозділу, до повноважень якого віднесено координацію розвитку відповідного виду спорту; засідання Комісії є правомочним у разі присутності на ньому більш як половини її членів; рішення Комісії приймається на її засіданні шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх (у разі рівного розподілу голосів голос голови Комісії є вирішальним) та оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Комісії.
Відповідно до додатку до наказу Мінмолодьспорту України від 10.12.2013 р. №1223 затверджено склад комісії з питань присвоєння спортивних звань у кількості 12 членів.
Наказом Мінмолодьспорту України від 10.04.2017 р. №1466 внесено зміни до Складу Комісії з питань присвоєння спортивних звань, затвердженого наказом Мінмолодьспорту України від 10.12.2013 р. №1223, виклавши його в новій редакції, що додається.
Відповідно до додатку до наказу Мінмолодьспорту України від 10.12.2013 р. №1223 (в редакції наказу Мінмолодьспорту від 10.04.2017 р. №1466) затверджено склад комісії з питань присвоєння спортивних звань у кількості 11 членів.
Згідно з статтею 42 Закону України "Про фізичну культуру і спорт" (далі - Закон) Єдина спортивна класифікація України визначає порядок, умови та вимоги, необхідні для присвоєння спортсменам і тренерам спортивних звань та спортивних розрядів з видів спорту, визнаних в Україні. Єдина спортивна класифікація України затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері фізичної культури та спорту, відповідно до затвердженого ним Положення про Єдину спортивну класифікацію України з урахуванням пропозицій всеукраїнських спортивних федерацій.
В Україні присвоюються такі спортивні звання: заслужений тренер України; заслужений майстер спорту України; майстер спорту України міжнародного класу; гросмейстер України; майстер спорту України.
Спортсменам, які виконали кваліфікаційні вимоги, передбачені Єдиною спортивною класифікацією України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері фізичної культури та спорту, видає посвідчення про присвоєння відповідного спортивного звання.
Згідно із пунктом 1 розділу І Положення про Єдину спортивну класифікацію України затверджену наказом Мінмолодьспорту від 11.10.2013 р. №582 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 04.11.2013 р. за №1861/24393 (далі - Положення) Єдина спортивна класифікація України визначає порядок, умови та вимоги, необхідні для присвоєння спортсменам і тренерам (тренерам-викладачам) спортивних звань та спортивних розрядів з видів спорту, визнаних в Україні.
Наказом Міністерства молоді та спорту України від 11.05.2021 р. за №1505 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 28.05.2021 р. за №706/36328; в редакції, чинній станом на момент прийняття спірного рішення) затверджено Кваліфікаційні норми та вимоги Єдиної спортивної класифікації України з видів спорту осіб з інвалідністю з ураженнями опорно-рухового апарату, порушеннями зору, слуху та розумового і фізичного розвитку (далі - Кваліфікаційні норми та вимоги).
Згідно пунктів 2, 3 Додатку №78 до Кваліфікаційних норм та вимог, у випадках, коли у змаганнях у виді програми беруть участь менше трьох спортсменів, спортивний розряд або спортивне звання присвоюється за умови двічі виконаного нормативу на змаганнях I-III рангів.
У разі виконання спортсменом кваліфікаційних норм та вимог вищого порядку, йому присвоюється черговий спортивний розряд або спортивне звання.
Для жінок у класі S14 (ПРФР) у плаванні на спині на дистанції 50 метрів встановлено часовий норматив 0.37.0 секунд для отримання спортивного розряду «Майстер спорту».
Згідно з пунктом 7, 8 розділу IV Положення, у разі невідповідності матеріалів вимогам, передбаченим пунктами 2 та 3 цього розділу, структурний підрозділ Мінмолодьспорту України, до повноважень якого віднесено координацію розвитку виду спорту, письмово повідомляє установу, заклад, організацію (Міністерство освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, структурний підрозділ з фізичної культури та спорту обласних, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації), яка порушила клопотання, про відмову у присвоєнні спортивного звання.
Підставою для відмови у присвоєнні спортивного звання є:
- невиконання вимог цього Положення;
- невиконання кваліфікаційних норм та вимог до видів спорту, які затверджуються наказом Мінмолодьспорту України;
- виявлення недостовірної інформації в документах, які подано на присвоєння спортивного звання;
- довічна спортивна дискваліфікація спортсмена, у тому числі за порушення анти допінгових правил.
Також відповідно пункту 10 розділу IV   Положення основними завданнями Комісії є:
- розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі їх повторного надходження в установленому порядку;
- розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі відсутності висновку або негативного висновку всеукраїнської спортивної федерації з відповідного виду спорту (спортивної федерації осіб з інвалідністю);
- розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" першому тренеру (тренеру-викладачу) спортсмена;
- розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" тренеру, який виконав умови присвоєння спортивних звань, але не має відповідної освіти;
- розгляд питання щодо позбавлення спортивного звання;
- розгляд матеріалів для присвоєння спортивних звань іноземцям та особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах;
- забезпечення дотримання посадовими особами Мінмолодьспорту установлених цим Положенням строків опрацювання відповідних матеріалів.
Як встановлено судом першої інстанції, позивачка, будучи інвалідом ІІ групи з дитинства, маючи розряд «Кандидат у майстри спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку), 19-22.04.2023 р. у м. Кам`янському (Дніпропетровська обл.) приймала участь у змаганні Кубок України з плавання серед осіб з ураженням опорно-рухового апарата, порушення зору та розумового і фізичного розвитку, під час яких у класі S6-S14 на дистанції у 50 метрів плавання на спині показала результат 0.36.19, який відповідає спортивному званню «Майстер спорту».
Протоколом №4 від 10.08.2023 р. засідання комісії з питань присвоєння спортивних звань не підтримано кандидатуру позивачки для присвоєння спортивного звання «Майстер спорту України».
Разом з тим, як убачається із протоколу засідання комісії з питань присвоєння спортивних звань, відповідачем не зазначено в протоколі підстав обґрунтування прийняття рішення про відмову позивачці у присвоєнні спортивного звання «Майстер спорту України», що безумовно вказує на протиправність спірного рішення, у зв`язку із чим таке рішення підлягає скасуванню, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо доводів  скаржника в частині  незаконності рішення суду  про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Міністерство молоді та спорту України присвоїти ОСОБА_1 спортивне звання «Майстер спорту України» з плавання (порушення розумового і фізичного розвитку), колегія суддів зазначає наступне.
Як уже зазначено колегією суддів вище основними завданнями Комісії є: розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі їх повторного надходження в установленому порядку; розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання у разі відсутності висновку або негативного висновку всеукраїнської спортивної федерації з відповідного виду спорту (спортивної федерації інвалідів); розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" першому тренеру (тренеру-викладачу) спортсмена; розгляд матеріалів щодо присвоєння спортивного звання "Заслужений тренер України" тренеру, який виконав умови присвоєння спортивних звань, але не має відповідної освіти; розгляд питання щодо позбавлення спортивного звання; розгляд матеріалів для присвоєння спортивних звань іноземцям та особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах; забезпечення дотримання посадовими особами Мінмолодьспорту України установлених цим Положенням строків опрацювання відповідних матеріалів.
Підставою для відмови у присвоєнні спортивного звання є:
- невиконання вимог цього Положення;
- невиконання кваліфікаційних норм та вимог до видів спорту, які затверджуються наказом Мінмолодьспорту України;
- виявлення недостовірної інформації в документах, які подано на присвоєння спортивного звання;
- довічна спортивна дискваліфікація спортсмена, у тому числі за порушення анти допінгових правил.  
Згідно  витягу з протоколу №4 засідання комісії з питань присвоєння  спортивних звань  Міністерства молоді та спорту України від 10 серпня 2023 року відсутнє обгрунтування підстав  відмови у присвоєнні   ОСОБА_1 звання «Майстер спорту України» з плавання (з порушенням РФР), лише зазначено за - 5, проти - 2, утрималися - 2.
Таким чином, встановивши те, що   у спірному випадку мало місце порушення прав позивачки, внаслідок прийняття відповідачем необгрунтованого рішення, суд першої інстанції, визначаючи спосіб захисту порушеного права, обгрунтовано зобов`язав відповідача повторно розглянути  питання щодо присвоєння позивачці спортивного звання.
Підстав для зобов`язання відповідача присвоїти позивачу спортивне звання з огляду на вищевикладені доводи, колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень,  дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією  та законами України.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив позовні вимоги у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Кобаль М.І.   

                                                                                                    Мельничук В.П.