ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 609/98/25	Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В. 	
Провадження № 33/817/280/25 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Подковського О.А. на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 05 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

                                       В С Т А Н О В И Л А :

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.
       Згідно із постановою суду, 16 січня 2025 о 12:33 год. в с. Великі Загайці, вул. Лесі Українки, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком Zubr з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки т.з за допомогою газоаналізатора Drager ARLK-0005, та у медичному закладі відмовився. Від керування відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що вказану постанову його довіритель отримав 03.05.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із трек-номером: (0610249701141), у судовому засіданні під час винесення оскаржуваного рішення присутнім не був, а тому лише з часу ознайомлення з його змістом зміг подати скаргу.
       Також просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Мотивує скаргу тим, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив істотні порушення процесуального закону, зокрема не дотримався принципу презумпції невинуватості, який має універсальний характер та застосовується не лише в кримінальному, а й у адміністративному провадженні, відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Аллене де Рібермон проти Франції»).
Вважає, що суд безпідставно визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому поклавши в основу постанови лише протокол про адміністративне правопорушення без належної оцінки інших доказів і аналізу наявності у його діях ознак складу правопорушення.
Посилається на те, що суд при розгляді справи не обґрунтував, чому він надав перевагу одному виду доказів над іншим, що суперечить вимогам ст. 245, 251, 280 КУпАП щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Посилається на те, що суд не мав права самостійно збирати докази або уточнювати фабулу обвинувачення, як це заборонено практикою ЄСПЛ, зокрема в рішенні «Карелін проти Росії», де чітко вказано, що суд не може виступати стороною обвинувачення.
В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду тому суд здійснює розгляд спрви за їх відсутності.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки ОСОБА_2 вказану постанову суду отримав 03.05.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із трек-номером: (0610249701141) та лише з цього часу зміг ознайомитись з моитвами прийнятого рішення та подати апеляційну скаргу.
       Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
       Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:
       - протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222379 від 16         січня 2025 року, згідно з яким 16 січня 2025 о 12:33 год. в с. Великі Загайці,         вул. Лесі Українки, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком Zubr з явними         ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини         рота, почервоніння обличчя, поведінка яка не відповідає обстановці. Від         проходження огляду на місці зупинки т.з за допомогою газоаналізатора Drager         ARLK-0005, та у медичному закладі відмовився. Від керування         відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України;
акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія ОСОБА_1 від проходження огляду;
направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 січня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 , направлявся для проходження огляду на стан сп`яніння до Шумської КНП, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя;
копії посвідчення водія ОСОБА_1 , категорії В від 08.02.2019 р.;
свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №51QM096308324 чинне до 02 липня 2025 року та Декларації про відповідність вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки № СДІ-0460-ЗВТ, з яких вбачається, що “Alcotest 6820” № ARLK-0005 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія, а об`єкт декларації відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що затверджений Постановою КМУ №94 від 13.01.2016 року;
рапорті сержанта поліції поліцейського з ДПП СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 16 січня 2025 року, згідно якого під час несення служби в складі ГДПП під час патрулювання с. В.Загайці було виявлено т.з., а саме мотоблок Zubr безкамерний, який буксирував причіп, також є т.з. механічного згорання та відповідно до правил дорожнього руху 1.10 п.п. це є т.з., який здійснює перевезення пасажирів, тому під час спілкування із водієм, яким є ОСОБА_1 , у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота на що водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці т.з. за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 ARLK-0005, на що водій відмовився;
матеріалах відеофіксації, що містяться на оптичному носію - диску DVD+R, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. та в медичному закладі, зокрема ОСОБА_1 неодноразово відповідає відмовою на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із виявленням у останнього відповідних ознак.
       Ці докази суддя вірно визнав належними, допустимими та достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у відмові, як водія, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.
Посилання апелянта щодо порушення суддею при розгляді справи принципу презумпції невинуватості не заслуговують на увагу оскільки вищенаведеними доказами в сукупності та взаємозв`язку підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторін правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Аргументи апелянта щодо неналежної сертифікації технічного засобу (газоаналізатора) є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки №51QM096308324 та декларація відповідності № СДІ-0460-ЗВТ, що підтверджують відповідність приладу Drager Alcotest 6820 № ARLK-0005 вимогам ДСТУ 8950:2019 та технічного регламенту.
Посилання на рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» не підлягає застосуванню у цій справі, оскільки суд не виходив за межі фабули протоколу, не змінював кваліфікацію правопорушення та не здійснював пошуку додаткових доказів, а прийняв рішення виключно на підставі тих матеріалів, які були надані стороною обвинувачення та належно оцінені судом.
Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, надав оцінку усім зібраним доказам, дотримався вимог процесуального законодавства та ухвалив законну й обґрунтовану постанову, яка підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
       З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу - без задоволення. 
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

                               П О С Т А Н О В И Л А:

       Поновити строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Подковського О.А. залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 05 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя