ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року	Львів	Справа № 813/29/17 пров. № А/857/2970/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                      Гінди О.М., Матковської З.М.,
за участі секретаря судового засідання –                    Прачук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року (суддя – Гулкевич І.З., м. Львів) у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до  Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення,-

                                                    ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" у січні 2017 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.11.2016 року №0002722801.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі № 813/29/17 у  задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Вказане рішення набрало законної сили 22.06.2017.
28.12.2022 на адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява Акціонерного товариства Українська залізниця про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 в справі за позовом державного підприємства Стрийський вагоноремонтний завод до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до даних ІКП платника податків ДП Стрийський вагоноремонтний завод по платежу Податок на додану вартість 12.01.2023 виключено з обліку основний платіж -1 161 235,75 грн. та штрафну (фінансову) санкцію -580 617,87 грн. по податковому повідомленні рішенні від 29.11.2016 №0002722801. Причиною цього слугувало те, що постановою Верховного Суду України від 25.11.2022 по справі №813/856/16 касаційну скаргу ДП Стрийський вагоноремонтний завод задоволено частково, скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 у справі №813/856/16 набрало законної сили 07.02.2024, яким скасовано ППР від 27.10.2015 № 0000392220/4221 в сумі 1741 853, 62 грн. (основний платіж 1 161 235,75 грн., штрафна санкція 580 617,87 грн.), за наслідками його судового оскарження і було винесено ППР від 29.11.2016 № 0002722801 на загальну суму 1741 853,62 грн. ( основний платіж 1 161 235,75 грн., штрафна санкція 580 617,87 грн.). Тобто похідне податкове повідомлення-рішення від 29.11.2016 не створює жодних правових наслідків для сторін та є виключене з ІКП платника податку, що підтверджується відповідним витягом з інтегрованої картки.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року за наслідками провадження за нововиявленими обставинами заяву Акціонерного товариства Українська залізниця про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №813/29/17 задоволено. Скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 року в адміністративній справі № 1.380.2019.000121 за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.11.2016 № 0002722801. Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.11.2016 № 0002722801 – закрито.
Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України, а метою подання заяви фактично стало усунення допущеного, на думку заявника, порушення судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС проведено позапланову виїзну перевірку Державного підприємства Стрийський вагоноремонтний завод з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування податку на додану вартість за період 2012-2014 роки.
За результатами вищевказаної перевірки складено акт від 08.10.2015 №145/28-06-42- 10/20770332.
На підставі висновків акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №0000392220/4221, яким ДП Стрийський вагоноремонтний завод збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2 163 847,50 грн, в тому числі за основним платежем 1 442 565 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 721 282,50 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016, - позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС від 27.10.2015 №0000392220/4221 в частині визначення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 421 993,88 грн. В решті позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 року апеляційні скарги Державного підприємства Стрийський вагоноремонтний завод та Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, - залишено без задоволення.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року у справі №813/856/16 за позовом Державного підприємства Стрийський вагоноремонтний завод до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення - залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 25.11.2022 року касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС (процесуальний правонаступник - Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яке діє як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України) залишено без задоволення. Касаційну скаргу Державне підприємство Стрийський вагоноремонтний завод задоволено.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог Державного підприємства Стрийський вагоноремонтний завод про скасування податкового повідомлення - рішення від 27.10.2015 №0000392220/4221 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1741853,62 грн; в цій частині позовних вимог справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
В іншій частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 залишено без змін.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024 року у справі №813/856/16 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.10.2015 року №0000392220/4221 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 741 853,62 грн.
Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 у справі №813/856/16, відповідно до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 (зі змінами) та п.п.60.1.5 п.60.1 ст.60 ПКУ, винесено податкове повідомлення-рішення від 29.11.2016 №0002722801, згідно якого платнику податків було збільшено грошові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1 161 235,75 гривень за основним платежем та суму штрафних санкцій у розмірі 580 617,87 гривень (разом: 1 741 853,62 грн.).
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 залишеною без змін ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 року по справі №813/29/17 про скасування податкового повідомлення рішення від 29.11.2016 №0002722801 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 27.11.2020 касаційну скаргу Державного підприємства Стрийський вагоноремонтний завод залишено без задоволення. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року - без змін.
Державним підприємством Стрийський вагоноремонтний завод подано до Львівського окружного адміністративного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі №813/29/17 за позовом Державного підприємства Стрийський вагоноремонтний завод до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 29.11.2016 №0002722801.
Відповідно до даних ІКП платника податків ДП Стрийський вагоноремонтний завод по платежу Податок на додану вартість 12.01.2023 виключено з обліку основний платіж -1 161 235,75 грн. та штрафну (фінансову) санкцію -580 617,87 грн. по податковому повідомленні рішенні від 29.11.2016 №0002722801.
Причиною цього слугувало те, що постановою Верховного Суду України від 25.11.2022 по справі №813/856/16 касаційну скаргу ДП Стрийський вагоноремонтний завод задоволено частково, скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 у справі №813/856/16 набрало законної сили 07.02.2024, яким скасовано ППР від 27.10.2015 № 0000392220/4221 в сумі 1741 853, 62 грн. (основний платіж 1 161 235,75 грн., штрафна санкція 580 617,87 грн.), за наслідками його судового оскарження і було винесено ППР від 29.11.2016 № 0002722801 на загальну суму 1741 853,62 грн. ( основний платіж 1 161 235,75 грн., штрафна санкція 580 617,87 грн.).
Заявник вказує, що похідне податкове повідомлення-рішення від 29.11.2016 не створює жодних правових наслідків для сторін та є виключене з ІКП платника податку, що підтверджується відповідним витягом з інтегрованої картки.

Згідно із частиною першою статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій статті 361 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.
При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).
Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.
До того ж не вважається нововиявленими обставини зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
Зазначене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 802/2196/17-а.
В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.
Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері адміністративного судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, ні іншим учасникам адміністративного процесу; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Водночас нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також від обставин, що зазнали змін після ухвалення судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Також не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
З урахуванням наведеного перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2022 року у справі №9901/400/20 наголосила, що обов`язковою умовою для визнання обставин нововиявленими є не лише відсутність у заявника інформації про них на час розгляду справи, а й об`єктивна неможливість одержати її у відповідний час.

Слід зазначити, що прийняття податковим органом похідного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку зі зміною/скасуванням за наслідками оскарження основного податкового повідомлення - рішення, має формальний характер та здійснюється з метою доведення до відома платника податків нових термінів сплати первинно визначеного податкового зобов`язання.
Відповідна процедура визначена ст.60 ПК України. Відповідно до п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: 60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Відповідно до п.60.4 ст.60 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
В даній судовій справі №813/29/17 спірне податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами судового оскарження попереднього (відкликаного) податкового повідомлення-рішення, що є заключним етапом оскарження запровадженої процедури, встановленої Податковим кодексом України, та не може розглядатися окремо у відриві від усієї процедури, включаючи висновки контролюючого органу в акті перевірки. Більш того, відповідно до сформованого Верховним Судом усталеного підходу до розуміння правової природи податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючим органом в порядку статей 54 і 60 ПК України (постанови касаційного суду від 03 квітня 2018 року у справі №810/5546/15, від 24 квітня 2019 року у справі №820/212/16, від 31 липня 2018 року у справі №812/1196/17, від 04 грудня 2019 року у справі №360/4447/18, від 11 грудня 2019 року у справі №813/3211/16, від 30 липня 2021 року у справі №819/315/18, від 26 листопада 2021 року у справі №805/1701/16-а) податкове повідомлення-рішення є формою реалізації податковим органом владних управлінських функцій щодо повідомлення платника податків про обов`язок сплати суму грошового зобов`язання. Водночас суб`єкт владних повноважень одночасно з прийняттям податкових повідомлень-рішень не завжди визначає нові грошові зобов`язання. Така ситуація виникає, зокрема, в разі прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі рішення про скасування (у тому числі часткового) збільшених грошових зобов`язань. Відтак, у разі якщо податкове повідомлення- рішення контролюючого органу про визначення грошового зобов`язання оскаржено в адміністративному/судовому порядку, то у разі зменшення за наслідками останнього грошового зобов`язання, визначеного платнику податків оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, платникові податків направляється окреме податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання.
У цьому контексті Верховний Суд також зазначає, що прийняття податковим органом похідних податкових повідомлень-рішень у зв`язку зі зміною/скасуванням за наслідками оскарження основного податкового повідомлення-рішення має формальний характер та здійснюється з метою доведення до відома платника податків нових термінів сплати первинно визначеного податкового зобов`язання. В той же час законодавство визначає, що первинне податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним саме з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання. Окрім того, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду (постанова від 27 вересня 2022 року у справі № 380/7694/20), проаналізувавши зміст норм статті 60 ПК України, сформував чітку правову позицію, яка полягає у наступному: «Норми ПК України хоча і передбачають направлення нового податкового повідомлення-рішення у випадку зменшення в судовому порядку суми грошового зобов`язання, однак, воно має інше юридичне значення та наслідки. Зокрема, на таке рішення не розповсюджується процедура узгодження грошового зобов`язання та/або виникнення права на його повторне оскарження. До прикладу, останній з наведених випадків був предметом розгляду Верховним Судом у справах №826/15527/17 (постанова від 07 грудня 2020 року), №804/3114/16 (постанова від 12 серпня 2021 року)».
Отже, прийняття податковим органом похідних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку зі зміною/скасуванням за наслідками оскарження основного податкового повідомлення-рішення, має формальний характер та здійснюється з метою доведення до відома платника податків нових термінів сплати первинно визначеного податкового зобов`язання).
Заявник доводить зворотне, при цьому, не зазначає суттєвих конкретних доводів і обґрунтувань щодо перегляду судового рішення у справі №813/29/17, натомість зміст фактично зводиться до переоцінки обставинам справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Також, у постанові Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 813/2424/16 зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пункти 27-28 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти росії», заява №69529/01 та пункт 46 рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови №2» заява №19960/04). Однак при цьому ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити у світлі преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним з аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» від 28 жовтня 1999 року, заява №28342/95). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (пункти 51-52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» від 24 червня 2003 року, заява №52854/99; ухвала Суду щодо прийнятності заяви №62608/00 «Агротехсервіс проти України»; пункти 42-43 рішення Суду у справі «Желтяков проти України» від 9 червня 2011 року, заява №4994. 
Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов,ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.
Нововиявленими вважаються обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі на той час особі, що звертається із заявою. Саме наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою. 

Завданням провадження за нововиявленими обставинами є перегляд справи у зв`язку з виявленням обставин, про які не міг знати адміністративний суд, та ознаками яких є їх істотність, наявність під час розгляду справи й невідомість таких обставин.
Істотними обставинами справи вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін з метою розгляду спірної ситуації й могли вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі. При цьому, нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення. Також, слід розрізняти нововиявлені обставини як факти та нові докази як підтвердження факту. Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами, й не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи.

Істотними для розгляду в адміністративному суді адміністративної справи обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду адміністративної справи, мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду справи в суді; не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття рішення, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, або ті, які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.
Вищенаведена правова позиція відображена у постанові Верховного суду від 31.10.2023 у справі № 821/1949/17.
З огляду на вищенаведене, на думку апеляційного суду, обставини, на які посилається у заяві ДП «Стрийський вагоноремонтний завод», не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, а метою подання цієї заяви, фактично стало усунення допущеного, як на думку заявника, порушення судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення.

Апеляційний суд наголошує, що обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного суду від 31.10.2023 у справі № 821/1949/17.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.
Рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року в справі №813/29/17- скасувати, у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №813/29/17 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено  13.05.25