ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року 
м. Київ
справа № 500/5723/24
адміністративне провадження № К/990/9606/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Желєзного  І.  В.,
суддів: Білак  М.  В., Мацедонської  В.  Е., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року (суддя Мандзій  О.  П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30  січня 2025 року (судді Довга  О.  І., Глушко  І.  В., Запотічний  І.  І.) у справі №  500/5723/24 за позовом ОСОБА_1 до Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області, у якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження першого заступника начальника Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області від 31 липня 2024 року № 19-к/03-05 «Про відсторонення ОСОБА_1».
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2. Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024  року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду. Надано позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви до 10 (десяти) днів з моменту вручення цієї ухвали шляхом подання необхідних документів на адресу суду: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 20.
3. Тернопільський окружний адміністративний суд ухвалою від 23 жовтня 2024  року позовну заяву ОСОБА_1 до Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження повернув позивачці.
4. Суд першої інстанції зазначив, що копія ухвали про залишення позовної заяви без руху вручена представнику позивача 30 вересня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
5. Тернопільський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що оскільки недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, у встановлений суддею строк позивачкою не усунуті, то позовну заяву слід повернути позивачці.
6. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 30 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі № 500/5723/24 без змін.
7. Суд апеляційної інстанції указав, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в касаційній скарзі вимог
8. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Матвіяс А.  Б. надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, на обґрунтування якої зазначив, що на виконання ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року направив заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду засобами поштового зв`язку, до якої додав докази причин пропуску такого процесуального строку. При цьому неотримання поштової кореспонденції судом першої інстанції сталось не з вини позивачки.
9. Скаржник зауважив, що адреса отримувача на конверті булу зазначена така ж сама, як і в резолютивній частині ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024  року про залишення позовної заяви без руху.
10. Скаржник також зазначив, що на підтвердження до апеляційної скарги долучив опис вкладення у поштове відправлення з оголошеною цінністю з трек-номером 4600100055335, на якому знаходиться відбиток круглого штампу з датою відправлення 10 жовтня 2024 року (цей документ повернутий скаржнику разом із поштовою кореспонденцією через неотримання адресатом).
11. На переконання скаржника, ним виконано вимоги ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024  року про залишення позовної заяви без руху, однак з незалежних від нього причин поштове відправлення з документами про усунення недоліків позовної заяви повернуто на адресу відправника за закінченням встановленого терміну зберігання.
12. Водночас, суд апеляційної інстанції не надав оцінку наведеним вище обставинам у контексті того, що позивачка фактично з незалежних від неї причин була позбавлена доступу до правосуддя.
13. На підставі викладеного скаржник просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року, і передати справу повністю на новий розгляд.
Позиція інших учасників справи
14. На момент розгляду справи, відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Матвіяс А.  Б. від відповідача до Верховного Суду не надходив.
15. Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.
Рух касаційної скарги
16. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 31 березня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року й постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 500/5723/24 за позовом ОСОБА_1 до Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, та витребував справу №  500/5723/24 із Тернопільського окружного адміністративного суду.
17. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23  квітня 2025 року справу №  500/5723/24 призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ КАСАЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів першої та апеляційної інстанцій, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
18. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить із такого.
19. Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
20. Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
21. Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
22. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку (поважність пропуску повинен доводити позивач).
23. Водночас, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що подає адміністративний позов, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
24. У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття  6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
25. Отже, основною складовою права на суд є право доступу, у тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
26. Невиконання судом своїх, законодавчо закріплених, обов`язкових повноважень нівелює можливість у поновлені порушених прав та обмежує право доступу до суду, яке передбачено Конституцією України та Європейською Конвенцією про захист прав людини і основних свобод.
27. Як убачається з матеріалів справи, Тернопільський окружний адміністративний суд ухвалою від 30 вересня 2024  року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху у зв`язку із пропущенням строку звернення до суду.
28. Із резолютивної частини цієї ухвали вбачається, що позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви до 10 (десяти) днів з моменту вручення цієї ухвали шляхом подання необхідних документів на адресу суду: м. Тернопіль, вул.  Кн.  Острозького, 20.
29. У зв`язку із невиконанням вимог указаної ухвали про залишення позовної заяви без руху, Тернопільський окружний адміністративний суд ухвало від 23  жовтня 2024  року позовну заяву ОСОБА_1 до Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження повернув позивачці.
30. Отже, Тернопільський окружний адміністративний суд повернув позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки нею не виконано вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.
31. Разом з тим, як убачається з наданих представником ОСОБА_1 - адвокатом Матвіясом А.  Б. доказів, зокрема: копії заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду (надісланого за наслідками отримання ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024  року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху), конверту із трек-номером 4600100055335 (про надіслання вказаної заяви на адресу суду, яка зазначена в резолютивній частині ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024  року), опису поштового відправлення із трек-номером 4600100055335, роздруківки відстеження руху зазначеного відправлення за відповідним трек-номером з сайту «Укрпошта», позивачем направлено відповідну заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024  року у строк, визначений цим судом.
32. Як убачається з матеріалів справи, указані докази надані позивачкою до Восьмого апеляційного адміністративного суду разом із апеляційною скаргою під час оскарження ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 23  жовтня 2024  року.
33. Разом із цим, суд апеляційної інстанції не дослідив наданих позивачкою доказів та не надав їм оцінки під час ухвалення постанови від 30 січня 2025 року.
34. Натомість суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів та не може встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені в оскаржуваній постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду.
35. Отже, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про необхідність скасування постанови суду апеляційної інстанції, а справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для подовження розгляду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
36. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
37. Згідно із частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
38. На підставі пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
39. Оскільки суд апеляційної інстанції не дослідив та не надав оцінки наданим позивачкою на обґрунтування апеляційної скарги доказам, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року підлягає скасуванню, а справа направленню до цього суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року скасувати, а справу №  500/5723/24 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                І.  В.  Желєзний
Судді                                                                                                    М.  В.  Білак
                                                                                                    В.  Е.  Мацедонська