ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 квітня 2025 року           справа №200/2301/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Духневич О.С.), складеного в повному обсязі 11 вересня 2024 року, у справі № 200/2301/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - 

                                                         ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача в частині незастосування статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати відповідача застосувати статтю 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та абзац третій частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах з 11.06.2021 з врахуванням ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням виплачених сум
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що позивачу призначено пенсію з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі  №200/16636/21.
Вказує, що зміст мотивувальної й резолютивної частин рішення суду конкретизує встановлені судом зобов`язання, в межах яких органи Пенсійного фонду України виконують рішення суду.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 11.06.2021 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі № 200/16636/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено, зокрема:
Зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 періоди його роботи з 28.04.1988 по 20.06.1988, з 05.07.1995 по 31.05.1998 та з 01.06.1998 по 31.08.1998 - з 11.06.2021 (з дати призначення пенсії за віком).
Позивач зазначає, що при перерахунку пенсії за віком відповідачем не були застосовані норми статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI.
З метою здійснення перерахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI позивач 17.02.2024 звернувся до відповідача із відповідною заявою.
Листом відповідача від 13.03.2024 позивача повідомлено, що враховуючи положення статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мають працівники, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві) та озокеритні руди, працівники шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1, затвердженим Кабінетом міністрів України (шахтарі), які відпрацювали на підземних роботах: чоловіки не менше 15 років.
При призначенні пенсії періоди роботи з 01.01.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2003 по 31.08.2009 та з 01.01.2011 по 30.06.2014 враховано до пільгового стажу згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування код підстави для обліку спецстажу - ЗПЗ013А1, що передбачає собою зарахування вказаних періодів роботою за Списком №1, оскільки довідки що підтверджують пільговий характер роботи видані підприємством, яке знаходиться на не підконтрольній Україні території.
Відповідач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі № 200/16636/21 Головне управління зарахувало до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 28.04.1988 по 20.06.1988, з 05.07.1995 по 31.05.1998 та з 01.06.1998 по 31.08.1998 - з 11.06.2021 (з дати призначення пенсії за віком). Інших зобов`язань, щодо обчислення пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, як визначено абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV, чи зобов`язання щодо обчислення пенсії з урахуванням цих положень в рішенні відсутні.
Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки на його думку, на нього розповсюджується норма ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI. Тому з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду із цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання управління здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах з 11.06.2021 з врахуванням ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.
Згідно ст. 1 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI), який набрав законної сили 16 вересня 2008 року, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. 
Згідно ст. 8 цього Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до п. 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом
Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону № 345-VI дія ст. 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.
Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія Закону № 345-VI поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей, зокрема, й тих, що здійснюють добування уранових руд та інших підземних робіт.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.
Пенсію обчислено при страховому стажі 25 роки 2 місяці 20 днів, пільговий за Списком № 1 - 17 років 5 місяців 2 дні, а відтак, на позивача поширюється дія статті 8 Закону № 345-VI.
Відтак, пільговий стаж позивача за Списком № 1 більше 15 років
Однак, відповідач обчислив розмір пенсії позивача без урахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», посилаючись на те, що в рішення суду не містило зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію із застосуванням ст. 8 Закону № 345-VI та абз.3 ч.1 ст.28 Закону № 1058-IV.
Суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки відсутність у судовому рішенні визначення обов`язку відповідача обчислити розмір пенсії з урахуванням положень цього закону не перешкоджає відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України.
Відтак, судами встановлено наявність у позивача пільгового стажу за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, більш ніж 15 років, отже позивач має право на обчислення розміру пенсії із застосуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).                    
У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року у справі № 200/2301/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 22 квітня 2025 року.

Судді                                                                                                А.В. Гайдар
                                                                                                              Е.Г. Казначеєв
                                                                                                    І.Д.Компанієць