УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/2772/23                 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П. 
Категорія 84                 Доповідач Коломієць О. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Коломієць О.С.
суддів                 Талько О.Б., Григорусь Н.Й.
з участю секретаря 
судового засідання       Драч Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/2772/23 за позовом ОСОБА_1 до  Військової частини  НОМЕР_1 , за участі третьої особи – Житомирської обласної військової адміністрації про витребування майна із чужого незаконного володіння 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Оберемчук Оксана Олександрівна 
на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П. 
в с т а н о в и в:
У березні 2023 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить витребувати із незаконного володіння Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України транспортний засіб марки «ЗАЗ», модель «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В обґрунтування позову зазначає, що 17 березня 2022 року, коли позивач разом з дітьми перебувала на території Республіки Польща, патрульними поліцейськими в м.Житомирі було зупинено транспортний засіб марки «ЗАЗ», модель «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого був чоловік позивачки – ОСОБА_2 та на останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а транспортний засіб вилучено.
В подальшому, 05.07.2022 року ОСОБА_1 повернулася з Республіки Польща на територію України та за допомогою адвоката звернулась до державних структур з метою розшуку та повернення свого транспортного засобу – автомобіль марки «ЗАЗ» модель «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 .
З відповідей на адвокатські запити вбачається, що у відповідності до ст. 12 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» розгляд питання повернення примусово відчуженого майна може мати місце після скасування правового режиму воєнного стану та виключно в порядку судового провадження і набрання законної сили судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування. Отже, транспортний засіб «ЗАЗ», модель «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , примусово відчужений командуванням військової частини НОМЕР_5 з метою організації належної відсічі ворогу відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах воєнного правового режиму чи надзвичайного стану». Порядок відчуження військового майна урегульовано відповідними Положеннями про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 №1919. 
Враховуючи, що відчуження (вилучення) транспортного засобу порушує її законні права, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду, представник позивача подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що примусове відчуження транспортного засобу позивача без її участі як власника порушує її конституційні права. При цьому без її відома було складено акт вилучення автомобіля, який до цього част не містить її підпису та дати складання. 
Також звертає увагу, що прийняття рішення про примусове відчуження (реквізію) майна, що перебуває у приватній власності, в умовах правового режиму воєнного стану органом, який не уповноважений на вирішення цього питання свідчить про недотримання встановленого законом порядку відчуження такого майна. За обставин цієї справи автомобіль позивачки примусово відчужений (реквізований) актом, який погоджений Житомирською обласною військовою адміністрацією, основним завданням якої визначено – прийняття рішення щодо передачі, примусового відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, яке оформлено протоколом. При цьому, Житомирська обласна військова адміністрації, яка не належить до військового командування у розумінні статті 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», не наділена повноваженнями та правами, передбаченими статтею 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», ухвалювати рішення (як безпосередньо, так і через допоміжні органи) та прямо вчиняти дії щодо примусового відчуження майна, що перебуває у приватній власності, в умовах правового режиму воєнного стану. Також відповідно до акту примусового відчуження або вилучення майна, командир військової частини (відповідач), входить до складу робочої групи, а значить діяв в межах повноважень Житомирської обласної військової адміністрації, а його участь у цій робочій групі не наділяла останню невластивою для неї компетенцією. Таким чином вважає, що відчуження транспортного засобу позивача відбулось не у відповідності до встановленої законодавством процедури та неуповноваженим на це органом.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник Військової частини  НОМЕР_1 просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2024 року – без змін.
На спростування доводів апеляційної скарги зазначає, що 05 липня 2022 року постановою Богунського районного суду м. Житомира по справі №295/2808/22 ОСОБА_2 (чоловіка позивача), який знаходився за кермом транспортного засобу марки «ЗАЗ» модель «SENS», номерний знак НОМЕР_6 , визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Станом на 17.03.2022 вказаний транспортний засіб знаходився на майданчику зберігання патрульної поліції м.Житомира.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №121 від 30.03.2022 вирішено провести примусове відчуження вищезазначеного транспортного засобу, який перебуває на майданчику зберігання патрульної поліції м. Житомира. В подальшому військовою частиною НОМЕР_1 , відповідно до положення постанови Кабінету Міністрів України № 998 від 31.10.2012, було складено Акт про примусове відчуження або вилучення майна, погоджений начальником Житомирської обласної військової адміністрації Бунечко В., на підставі якого здійснено примусове відчуження транспортного засобу марки «ЗАЗ» модель «SENS», номерний знак НОМЕР_7 .
Також звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» у разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі. Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено примірник акту примусового відчуження або вилучення майна позивачу рекомендованим листом засобами поштового зв`язку (копія чеку про направлення примірника акту позивачу). Крім того, з позовної заяви вбачається, що власник транспортного засобу з 17.03.2022 року перебувала за межами території України та повернулася лише 05.07.2022 року. Зазначене підтверджує факт відсутності власника при оформленні акту. Більш того, військовою частиною направлялися документи про примусове відчуження автомобіля на адресу ОСОБА_1 . 
У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Представник третьої особи просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення районного суду залишити без змін. Зазначила, що автомобіль позивача відчужено уповноваженим на те органом та з дотриманням приписів законодавства України.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 
За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із таких підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що власником транспортного засобу марки «ЗАЗ», модель «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 (а.с.9).
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00019435890 від 23.01.2018 року та свідоцтва про шлюб від 22.12.2017 року серії НОМЕР_9 , позивач ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 », а в подальшому на « ОСОБА_5 » (а.с.10,11).
Наказом начальника Житомирської обласної військової адміністрації Бунечко В. від 02.03.2022 року №13 на період воєнного стану надано дозвіл Головному управлінню Національної поліції в Житомирській області, Управлінню патрульної поліції в Житомирській області на вилучення транспортних засобів, керування якими здійснюється особами в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння або з ознаками наркотичного чи алкогольного сп`яніння; Головному управлінню Національної поліції в Житомирській області, Управлінню патрульної поліції в Житомирській області наказано забезпечити вилучення транспортних засобів, керування якими здійснюється особами в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння або з ознаками наркотичного чи алкогольного сп`яніння; негайно повідомляти начальника Житомирської обласної військової адміністрації про вилучення транспортного засобу для прийняття рішення щодо використання транспортних засобів для цілей оборони (а.с.195).
Також наказом  начальника Житомирської обласної військової адміністрації Бунечко В. від 06.03.2022 року №21 вирішено здійснювати примусове відчуження або вилучення майна (транспортних засобів) відповідно до наказів  командирів військових з`єднань, частин Збройних сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту,  Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України за погодженням начальника обласної військової адміністрації); накази про примусове відчуження або вилучення майна (транспортних засобів) видавати окремо військовим командуванням та військовою адміністрацією, або  спільними наказами військового командування із військовою адміністрацією (а.с.71).
Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 05.07.2022 року по справі № 295/2808/22 ОСОБА_2 (чоловіка позивача) визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав та поясним, що 17.03.2022 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с.56-57).
За наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 30.03.2022 року №121 проведено примусове відчуження транспортного засобу марки «ЗАЗ», модель «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на майданчику зберігання патрульної поліції м. Житомира (а.с.55).
За результатами оцінки транспортного засобу, складено висновок експертного дослідження від 08.04.2022 №ЕДЖ-19/106-22/2511-АВ, яким визначено середню ринкову вартість автомобіля «ЗАЗ», модель «SENS», номерний знак НОМЕР_10 станом на 06.04.2022 в розмірі – 99 760,00 грн. (а.с.23-32). 
Відповідно акту про примусове відчуження або вилучення майна, погодженого Головою Житомирської ОВА Бунечко В., у зв`язку із уведенням на території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, з метою сприяння обороноздатності та мобілізаційної готовності Житомирської області, захисту населення у надзвичайних ситуаціях воєнного стану, у межах виконання військово-транспортного обв`язку, здійснено залучення «ЗАЗ» Sens, номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2012, власником якого є ОСОБА_3 (а.с.20-21). 
У листі від 08.07.2022 року № 134аз/41/28/02-2022 Департаментом патрульної поліції УПП в Житомирській області за результати розгляду адвокатського запиту роз`яснено, що транспортний засіб ЗАЗ Sens, номерний знак НОМЕР_3 , примусово відчужений командуванням військової частини НОМЕР_1 , на території УПП в Житомирській області ДПП не зберігається (а.с.13-14).
З відповіді Житомирської обласної державної адміністрації від 15.07.2022 року №598/1-12, вбачається, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення в мовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» розгляд питання повернення примусово відчуженого майна може мати місце після скасування правового режиму воєнного стану та виключно в порядку судового провадження і набрання рішенням законної сили (а.с.15-16). 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль позивача відчужено уповноваженим на те органом, з дотримання приписів законодавства України. При цьому суд зазначив про можливість захисту порушеного права позивача лише шляхом отримання, в порядку встановленому законом, компенсації за примусово відчужене майно після скасування правового режиму воєнного стану.
Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до абзацу четвертого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
У разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни. Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі. З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни (стаття 4 Закону України «Про оборону України»).
Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан та оголошено про проведення загальної мобілізації.
03 березня 2022 року зазначений указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 затверджено Верховною Радою України, а саме Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію». Воєнний стан та загальна мобілізація тривають і на даний час.
Статтею 17 Закону України «Про оборону України» передбачено, що в умовах воєнного стану відповідно до закону допускається примусове вилучення приватного майна та відчуження об`єктів права приватної власності громадян з наступним повним відшкодуванням їх вартості у порядку та терміни, встановлені Кабінетом Міністрів України. Аналогічна норма міститься у частині другій статті 353 ЦК України.
Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначає механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
Примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості (пункт 1 частини першої статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»). Примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості (частини перша та друга статті 3 вказаного Закону).
Стаття 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» передбачає, що примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з органом військового управління, визначеним Міністерством оборони України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.
Норми зазначеної статті кореспондуються з положеннями пункту 4 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» термін «військове командування» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про правовий режим воєнного стану» або Законі України «Про правовий режим надзвичайного стану», залежно від правового режиму, в умовах якого передається, відчужується або вилучається майно.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Аналогічне визначення військового командування міститься у статті 1 Закону України «Про оборону України».
Під час розгляду справи було встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2022 № 121 прийнято рішення про примусове відчуження транспортного засобу марки «ЗАЗ», модель «SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.55). В подальшому, проведено оцінку транспортного засобу та відповідно до акту про примусове відчуження або вилучення майна, погодженого Головою Житомирської ОВА В. Бунечко, здійснено відчуження автомобіля ЗАЗ Sens, номерний знак НОМЕР_3 (а.с.20-21).
Враховуючи вищевказані норми Законів та обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду, що автомобіль позивачки відчужено з дотриманням приписів законодавства України та уповноваженим на те органом.
Відсутність позивача під час складання акту  про примусове відчуження або вилучення майна не можуть бути підставою для висновку про незаконні дії відповідача та як наслідок  - повернення майна позивачу.
Так приписами ч. 1, 2, 5 ст.7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» передбачено, що  про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна (далі - акт) виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів. У разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі. У такому разі власник майна або його законний представник має право на ознайомлення з актом про примусове відчуження або вилучення майна. 
Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено позивачу ОСОБА_1 примірник акту примусового відчуження або вилучення майна рекомендованим листом засобами поштового зв`язку (копія чеку про направлення примірника акту позивачу). Крім того, з позовної заяви вбачається, що власник транспортного засобу з 17.03.2022 року перебувала за межами території України та повернулася лише 05.07.2022 року. Зазначене підтверджує факт відсутності власника при оформленні акту. Більш того, військовою частиною направлялися документи про примусове відчуження автомобіля на адресу ОСОБА_1 . Наведені обставини свідчать про дотримання військовою частину порядку складання відповідного акту. 
Також колегія суддів звертає увагу на положення частини першої статті 10 Закону  «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», яким передбачено, що  компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану з попереднім повним відшкодуванням його вартості здійснюється військовим командуванням чи органом, що прийняв рішення про таке відчуження, за рахунок коштів державного бюджету до підписання акта. 
Частиною другою статті 10 Закону  передбачено, що компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного стану з наступним повним відшкодуванням його вартості здійснюється протягом п`яти наступних бюджетних періодів, правового режиму надзвичайного стану - протягом одного наступного бюджетного періоду після скасування правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за рахунок коштів державного бюджету.
Отже, під час воєнного стану передбачені можливості: 1) примусового відчуження індивідуально визначеного приватного та колективного майна з переходом до держави права власності на це майно за попереднім або наступним повним відшкодуванням його вартості; 2) вилучення індивідуально визначеного майна державних підприємств, державних господарських об`єднань, на яке у них є право господарського відання або оперативного управління, без відшкодування його вартості.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23.10.2024 по справі №712/3525/23 також зауважує, що у частині першій статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, ЗСУ, іншим військовим формуванням, оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом. Отже, стосовно надання громадянами під час мобілізації їхнього майна ЗСУ чи іншим військовим формуванням або оперативно-рятувальній службі цивільного захисту діє виключно порядок наступного відшкодування державою вартості такого майна, тобто у строк, визначений частиною другою статті 10 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23.10.2024 року по справі №712/3525/23 вказала, зокрема, що право вимагати повернення майна обумовлюється наявністю в особи статусу «колишнього» власника. За допомогою такої конструкції законодавець створює передумови для охорони інтересів приватних осіб. Повернення майна можливе за умови: припинення надзвичайних обставин, тобто стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії, воєнного або надзвичайного стану та ін.; збереження майна; заявлення власником позовної вимоги про його повернення до органу, що проводив його реквізицію або якому передано відповідне майно; встановлення можливості повернення (постанови Верховного Суду в складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.08.2018 року по справі № 284/276/16-ц від 13.09.2023 року по справі № 707/1298/22).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 757/64569/16-ц (провадження № 14-19цс23) звернула увагу на те, що в Україні існує законодавче регулювання питань, пов`язаних із виплатою компенсації за примусово відчужене, втрачене чи пошкоджене майно в умовах війни, воєнного чи надзвичайного стану, та роз`яснила порядок відшкодування вартості майна, вилученого для потреб оборони держави.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду розтлумачила положення постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2012 року № 998 про «Деякі питання здійснення повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», якою затверджено «Порядок розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає механізм прийняття, розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
Майно, що підлягає примусовому відчуженню, оцінюється в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінну діяльність.
Заява про виплату наступної повної компенсації за примусово відчужене майно приймається, обліковується і розглядається за місцем відчуження майна. До заяви додаються акт про примусове відчуження майна та висновок про вартість такого майна (пункт 3 Порядку).
За результатами розгляду заяви органи, зазначені у пункті 3 Порядку, оформлюють висновок про здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану. Висновок оформляється у трьох примірниках. Перший примірник передається заявникові, другий - територіальному органу Казначейства, третій зберігається за місцем його оформлення. Висновки обліковуються органом, який їх видав. Орган, що прийняв рішення про примусове відчуження майна, на підставі виданого ним висновку враховує відповідну потребу в коштах у бюджетному запиті на наступний бюджетний період (після скасування правового режиму надзвичайного стану) або на п`ять наступних бюджетних періодів (після скасування правового режиму воєнного стану) (пункт 7 Порядку).
Виплата повної компенсації здійснюється органами, що прийняли рішення про примусове відчуження майна, у порядку черговості оформлення висновків за рахунок і в межах коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного стану (пункт 7 Порядку).
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії Військової частини  НОМЕР_1 щодо примусового відчуження в умовах правового режиму воєнного стану автомобіля марки «ЗАЗ», модель «SENS», номерний знак НОМЕР_3 , для потреб військової частини є цілком законними та відповідають вимогам діючого законодавства України. 
Таким чином, оскільки на даний час правова підстава, згідно якої спірний автомобіль був вилучений у позивача, не відпала, тому відсутні правові підстави для зобов’язання відповідача повернути вказаний автомобіль ОСОБА_1 , тому районний суд правомірно відмовив у задоволенні позову. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Оберемчук Оксана Олександрівна, залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 15 квітня 2025 року.

Головуючий Судді