28.04.25
33/812/172/25
Справа № 489/3870/23
Провадження № 33/812/172/25

ПОСТАНОВА
Іменем України

22 квітня 2025 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Тищук Н.О., 
із секретарем – Коростієнко Н.С.,
без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Качана Романа Юрійовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Качана Р.Ю. на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення – 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, 
У С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
07 квітня 2025 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Качан Р.Ю. подав апеляційну скаргу на постанову суду. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що доданим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом не підтверджуєтсья факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Суд безпідставно не взяв до уваги доводів ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керувала інша особа, яка відсутня на відеозаписі у зв`язку з його неповнотою. Висновок суду про керування ОСОБА_1 транспортним засобом ґрунтується тільки на тому, що з відеозапису вбачається, що він виходить з водійського місця автомобіля, який стоїть з заглушеним двигуном.
Посилаючись на презумпцію невинуватості, захисник просив постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
         За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі – Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою сатті 130 КУпАП.
За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами
особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).
Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, ні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні його захисник до апеляційного суду не з`явились.
У день слухання справи захисник Качан Р.Ю. подав заяву про відкладення слухання справи, посилаючись на те, що ОСОБА_1 хворіє, а він приймає участь в іншому судовому засіданні.
При цьому жодного доказу на підтвердження викладених у заяві обставин адвокат не надав. 
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Качана Р.Ю.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №873168 від 29 квітня 2024 року вбачається, що о 22 год 38 хв цього дня, рухаючись в районі будинку № 36 по вул. Електронній в м. Миколаєві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault 21 Nevada р/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння склав 2,06 проміле.
З результатом тестування водій ОСОБА_1 погодився, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився.
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без заперечень та зауважень.
З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається що після зупинки транспортного засобу з місця водія вийшов саме ОСОБА_1 , а не будь-яка інша особа. 
При цьому після зупинки та протягом всього часу складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не спростовував того, що транспортним засобом керував саме він та вказував на іншу особу.
З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.
Щодо доводу апеляційної скарги, на якому наполягає апелянт, про те що не ОСОБА_1 , а інша особа керувала транспортним засобом, то цей довід суд оцінює критично.
Як зазначалося вище, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не заперечував того факту, що транспортним засобом керував саме він.
З дати складання протоколу – 29 квітня 2024 року до його розгляду судом ОСОБА_2 не оскаржував дій працівників поліції, які нібито, склали протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, замість іншої особи. Отже будь-якими іншими доказами цей довід апелянта не підтверджується.
За таких обставин цей довід апеляційний суд розцінює як намагання ОСОБА_1 ввести суд в оману стосовно обставин справи та обставин складання протоколу та намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Таким чином обставини, встановлені на підставі наявних у справі доказів, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Качана Романа Юрійовича, залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                         Н.О. Тищук