ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 травня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/3070/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

розглянувши у в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»
на рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2024 (суддя Желєзна С.П.)
у справі №916/3070/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»
до Військової академії (м. Одеса)
про стягнення 111 519,06 грн

ВСТАНОВИВ
Товариство з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”  (далі по тексту – ТОВ “ООЕК”) звернулось   до господарського суду з позовною заявою до Військової  академії (м. Одеса)  (далі по тексту – Академія) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 108 979,20 грн, 3% річних в розмірі 1116,59 грн, збитків від інфляції в розмірі 1423,27 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №01-932-№-ПУП від 11.08.2020 в частині оплати вартості  спожитої у січні 2024 року електричної енергії.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.10.2024 по справі №916/3070/24 у задоволенні позову відмовлено.
В мотивах оскаржуваного рішення місцевий господарський суд зазначив, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №01-932-№-ПУП від 11.08.2020 був  укладений  між ТОВ “ООЕК” та Академією, яка є бюджетною установою  на строк до 31.12.2020, оскільки таке право було передбачено безпосередньо п. 13 Закон України “Про ринок електричної енергії”. При цьому, договірні  відносини  між ТОВ “ООЕК” та Академією на підставі договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020, починаючи з 01.01.2021,  могли були продовжені  лише за умови, якщо  договірна потужність установок Академії не перевищує 50 кВт. Проте,  оскільки за змістом  відомостей  про розрахункові  засоби обліку активної електричної енергії Академії,  яка є додатком №5 до договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020, дозволена потужність  електроустановок  відповідача складає 100 кВт, підстави для   постачання ТОВ “ООЕК” електричної енергії  на підставі  договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020, після закінчення строку, визначеного п. 13 розділу XVII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про ринок електричної енергії”, були відсутні.
При цьому, як зазначено судом першої інстанції, віднесення спожитої відповідачем у січні 2024 року  електричної енергії  на рахунок  позивача  згідно з відомостями  АТ “ДТЕК Одеські електромережі” не може бути підставою для  задоволення  заявленого позову.
Під час вирішення даного спору судом було також встановлено, що постачання електричної  енергії до об`єктів  відповідача  протягом періоду з 01.01.2023 до 31.12.2023, а також протягом періоду з 16.02.2024 до теперішнього часу, здійснювалось та здійснюється на підставі  договорів  про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг №01-932№-ПУП від 31.01.2023,  №01-932№-ПУП  від 16.02.2024.
При цьому, як вказує суд першої інстанції, додаткова  угода  про продовження постачання електричної енергії на строк, достатній  для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, тобто у січні 2024 року,  до договору №01-932№-ПУП від 31.01.2023  між сторонами укладена не була. Крім того,  умови  про застосування дії договору №01-932№-ПУП  від 16.02.2024 до правовідносин сторін з 01.01.2024 у договорі також відсутні.
Враховуючи викладене вище, місцевий господарський суд дійшов висновку про  необґрунтованість  доводів  ТОВ “ООЕК”  щодо постачання  відповідачу електричної енергії у січні 2024 року на підставі договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020, неналежне виконання зобов`язань за  якими  стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.  
Не погодившись із даним рішенням до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся позивач з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує наступним:
- судом першої інстанції не враховано пролонгацію укладеного між сторонами договору та його чинність у тому числі у спірний період;
- поза увагою місцевого господарського суду залишено те, що відповідач фактично продовжував користування електричною енергією;
- за твердженням апелянта, ним у відповідності до вимог чинного законодавства, було виставлено відповідачеві рахунок вартості електричної енергії спожитої у січні 2024, яка розрахована із врахуванням фіксованої ціни на електричну енергію для побутових споживачів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження по цій справі та визначено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
До суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що вимоги викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, незаконними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2024 року по справі № 916/3070/24 є законним, об`єктивним та винесеним із правильним застосуванням норм як матеріального, так і процесуального права.
За твердженням відповідача, у січні 2024 року між Військовою академією (м. Одеса) та ТОВ «ООЕК» договірні відносини були відсутні, а отже вимоги про сплату заборгованості є необґрунтованими та безпідставними.
Відповідач також наголошує на тому, що у відповідності до копії реєстру зобов`язань розпорядників бюджетних коштів від 23.12.2024 року, копії договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 01-932N-ПУП від 20 грудня 2024 року, звіту про договір закупівлі, укладеної без використання електронної системи закупівель UA-2024-12- 23-007086-a, акта приймання-передавання товарної продукції від 20.12.2024 року №01-932 N-ПУП/1 та платіжної інструкції №3577 від 23.12.2024 року. Отже між Військовою академією та ТОВ «ООЕК» 20.12.2024 року укладено договір у порядку статті 631 ЦК України за період січень 2024 року у розмірі 41282 кВт*год на суму 108 979,20 грн. 
Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідно до п. п. 1.5, 9.6  Статуту  Військової  академії  (м. Одеса), затвердженого наказом Міністерства оборони України від 30.11.2017 №605, Академія є вищим навчальним закладом державної форми власності, що перебуває у сфері управління Міністерства оборони України. Основним джерелом фінансування Академії є державний бюджет. Фінансування з державного бюджету здійснюється відповідно до державних замовлень та на підготовку фахівців і наукові дослідження за економічними фінансовими   нормативами.   
14.06.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №429  про видачу, зокрема, ТОВ “ООЕК” ліцензії з постачання електричної енергії.
26.10.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики    та комунальних послуг, було прийнято постанову №1268    “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії”    покладається виконання    функцій з універсальної послуги    на закріпленій території”.  При цьому,  згідно додатку до вказаної постанови ТОВ “ООЕК”  є постачальником універсальної послуги  на території Одеської області.
11.08.2020 між ТОВ “ООЕК” (Постачальник)  та Академією (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №01-932-№-ПУП, відповідно до п. 1.1 якого цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг  є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг  та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору.
Відповідно до п. 2.1 договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020 за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору (п. 5.1 договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020).
Згідно з п. п. 5.8, 5.10 договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020 розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.
Умовами п. п. 10.1, 10.2 договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020 встановлено, що Споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або період такої зміни (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна електропостачальника здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.
Відповідно до п. 13.1 договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020 цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні. Відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК  України сторони прийшли до взаємної згоди, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2019. 
Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії, підписана Академією, є додатком №1 до договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020.
Пунктом 8 комерційної пропозиції №1/1-УП, яка є додатком №3 до договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020, визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання Споживачем заяви - приєднання до умов договору і укладається на строк до 31.12.2020, а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць  до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде  заявлено про припинення його дії  або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше,  ніж на термін дії договору споживача про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії.
З відомості  про розрахункові  засоби обліку активної електричної енергії Споживача, яка є додатком №5 до договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020, вбачається, що ТОВ “ООЕК” зобов`язалось постачати електричну енергію до житлових будов. 
31.01.2023 між ТОВ “ООЕК” (Постачальник)  та Академією (Споживач) було укладено договір про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг №01-932№-ПУП,  відповідно до п. 1.1 якого цей договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633,  634, 641, 642 ЦК  України,  Закону України “Про публічні закупівлі” та абз.3,4 п.3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018.
За цим договором Постачальник продає електричну енергію, за кодом CPV за ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія (універсальна послуга), Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.  Строк постачання електричної енергії (надання універсальної послуги): з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року (п. п. 2.1, 2.3 договору №01-932№-ПУП від 31.01.2023).
Згідно з п. 13.1 договору №01-932№-ПУП від 31.01.2023 цей договір укладається на строк до 31.12.2023  та набирає чинності з моменту підписання договору сторонами, якщо інше не визначено умовами цього договору. Відповідно до п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони прийшли до взаємної згоди, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2023. Дія цього договору може продовжуватися  на строк, достатній  для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.
Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, обсяги очікуваного споживання (постачання) електричної енергії Споживачу та  комерційна пропозиція №1/1-УП є додатками  до договору №01-932№-ПУП від 31.01.2023 та були надані суду  відповідачем.
На підставі додаткових угод №1 від 21.06.2023, №2 від 01.12.2023  сторонами було змінено обсяги постачання електричної енергії та ціну електричної  енергії за договором №01-932№-ПУП від 31.01.2023.
У січні та лютому 2024 року Академія зверталась до Південного міського підрозділу Департаменту продажів та клієнтського  сервісу  з листами з питання  укладення  договору на постачання електричної енергії  за універсальною послугою на суму 1715399,00 грн. 
09.02.2024 ТОВ “ООЕК” було виставлено Академії  рахунок №01-932-№/1 на оплату  спожитої електричної енергії у січні 2024 року на суму 108 979,20 грн. 
На підтвердження факту направлення рахунка на адресу відповідача  позивачем було надано суду список згрупованих поштових відправлень від 12.02.2024 та квитанцію про прийняття плати за пересилання поштових відправлень  від 13.02.2024.  Слід зазначити, що направлене на адресу поштове відправлення було вручено відповідачу 14.02.2024, що підтверджується інформацією з вебсайту АТ “Укрпошта”.
15.02.2024 Академія  звернулась до  АТ “ДТЕК Одеські електромережі” з листом, відповідно до якого просила сторнувати нарахування за січень 2024 року  та включити нараховану  суму  за лютий 2024 року  для  оплати рахунків Державною казначейською службою. 
16.02.2024 між ТОВ “ООЕК” (Постачальник)  та Академією (Споживач) було укладено договір про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг №01-932№-ПУП, відповідно до п. 1.1 якого цей договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг  та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК  України, Закону України “Про публічні закупівлі” та абз.3,4 п.3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018.
За змістом п. 2.3 договору №01-932№-ПУП від 16.02.2024  строк постачання електричної енергії (надання універсальної послуги): з дати укладення до 31.12.2024.
Умовами п. 13.1 договору №01-932№-ПУП від 16.02.2024   встановлено, що цей договір укладається на строк до 31.12.2024  та набирає чинності з моменту підписання договору сторонами, якщо інше не визначено умовами цього договору. Дія цього договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку. 
Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, обсяги очікуваного споживання (постачання) електричної енергії Споживачу та  комерційна пропозиція №1/1-УП є додатками  до договору №01-932№-ПУП від 16.02.2024 та були надані суду  відповідачем.
Додатковою  угодою  №1 від 14.06.2024 сторонами по справі було внесено зміни до договору  №01-932№-ПУП від 16.02.2024, а саме: змінено ціну   електричної енергії та кількість очікуваного споживання енергії. 
Листом  від 18.04.2024 АТ “ДТЕК Одеські електромережі” у відповідь на запит ТОВ “ООЕК” було повідомлено обсяги споживання електричної енергії Академією у січні 2024 року.
25.06.2024  ТОВ “ООЕК” було виставлено Академії  рахунок №01-932-№  на оплату   відповідачем збитків від інфляції та 3% річних. На підтвердження факту направлення вказаного рахунка на адресу відповідача  позивачем було надано суду список згрупованих поштових відправлень від 25.06.2024  та квитанцію про прийняття плати за пересилання поштових відправлень  від 25.06.2024.  
Не сплата вказаних рахунків стала підставою для звернення позивача із даним позовом до суду першої інстанції.
Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовив у їх задоволенні у повному обсязі. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке. 
За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.
Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).
У відповідності до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Так, предметом  заявлених ТОВ “ООЕК” позовних вимог до Академії є вимоги про стягнення  заборгованості  за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №01-932-№-ПУП від 11.08.2020  за  поставлену у січні 2024 року електричну енергію.
Як вже було вказано вище, відповідно до п. 13.1 договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020 цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні. Відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК  України сторони прийшли до взаємної згоди, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2019.
Пунктом 8 комерційної пропозиції №1/1-УП, яка є додатком №3 до договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020, визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання Споживачем заяви - приєднання до умов договору і укладається на строк до 31.12.2020, а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць  до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде  заявлено про припинення його дії  або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше, ніж на термін дії договору споживача про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії.
11.06.2017 набрав чинності Закон України “Про ринок електричної енергії” від 13 квітня 2017 року N 2019-VIII (далі по тексту - Закон України “Про ринок електричної енергії”), пунктом 13 розділу XVII “Прикінцеві та перехідні положення” якого передбачено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. 
За змістом п. п. 67, 93 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про ринок електричної енергії” визначено, що постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.
Малий непобутовий споживач - споживач, який не є побутовим споживачем і купує електричну енергію для власного споживання, електроустановки якого приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 50 кВт; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) (п. п. 42,  62 ч. 1 ст. 1 ст. 1 Закону України “Про ринок електричної енергії”).
В силу вимог ч. 2 ст. 58 Закону України “Про ринок електричної енергії” побутові споживачі та малі непобутові споживачі мають право на отримання універсальних послуг відповідно до цього Закону.
За змістом  ч. 1 ст. 63 Закону України “Про ринок електричної енергії” універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та/або малому непобутовому споживачу, який знаходиться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та/або малому непобутовому споживачу, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії і знаходиться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору купівлі-продажу електричної енергії за механізмом самовиробництва, за умови що між споживачем та таким постачальником уже укладений договір про постачання електричної енергії.
Враховуючи викладені  вище приписи чинного законодавства суд зазначає, що за змістом приписів Закону України “Про ринок електричної енергії” побутові  та малі  непобутові  споживачі можуть розраховувати на постачання їм електричної енергії  постачальником універсальних послуг, оскільки  останній не  має права відмовити такими  категоріям споживачів в укладенні  договору. 
Пунктом 13 розділу XVII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про ринок електричної енергії” також передбачено, що тимчасово, на період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт. У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом України "Про ринок електричної енергії" для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг, передбачених      статтею 63 цього Закону.
Пунктом 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Тимчасово, на період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт. У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг.
Крім того, пунктом 6 цієї постанови визначено, що після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію. 
ТОВ “ООЕК”   згідно з постановою    Національної  комісії,  що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1268 від 26.10.2018 є постачальником універсальної послуги  на території Одеської області.
Поряд з цим,  п. 13 Закон України “Про ринок електричної енергії” право на отримання послуг від постачальника універсальних послуг було також надано бюджетним установам на строк до 31.12.2020 незалежно від розміру договірної потужності. Таким чином, після закінчення  вказаного строку право на  укладення  договору постачальником  універсальних послуг, крім  побутових споживачів, мають  малі   непобутові споживачі, електроустановки якого приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 50 кВт.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №01-932-№-ПУП від 11.08.2020 був укладений  між ТОВ “ООЕК” та Академією, яка є бюджетною установою  на строк до 31.12.2020, оскільки таке право було передбачено безпосередньо п. 13 Закон України “Про ринок електричної енергії”. 
При цьому, договірні  відносини  між ТОВ “ООЕК” та Академією на підставі договору №01-932-№-ПУП від 11.08.2020, починаючи з 01.01.2021,  могли були продовжені  лише за умови, якщо  договірна потужність установок Академії не перевищує 50 кВт.
З огляду на наведене, в період до 01 грудня 2021 року бюджетні установи були наділені правом на закупівлю електроенергії на умовах універсальної послуги, однак за спливом цього терміну зобов`язані обрати електропостачальника та укласти з ним двосторонній договір про постачання електричної енергії, передбачений статтею 66 Закону України "Про ринок електричної енергії". При цьому, після укладення договору про розподіл електричної енергії раніше укладені договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію, за винятком правовідносин пов`язаних з їх неналежним виконанням.
Як свідчать наявні матеріли справи, 31.01.2023 між ТОВ “ООЕК” (Постачальник)  та Академією (Споживач) було укладено договір про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг №01-932№-ПУП,  відповідно до п. 1.1 якого цей договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633,  634, 641, 642 ЦК  України,  Закону України “Про публічні закупівлі” та абз.3,4 п.3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018.
Таким чином, договірні відносини між сторонами, які виникли на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №01-932-№-ПУП від 11.08.2020, є припиненими.
Щодо споживання відповідачем електричної енергії у січні 2024, колегія суддів зазначає таке. 
У відповідності до статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.
У відповідності до статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. 
У відповідності до статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. 
Укладення договору про закупівлю, у тому числі для потреб наступного бюджетного періоду, за яким розпорядник бюджетних коштів взяв зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань, установлених у кошторисі, є неправомірним та вважається порушенням бюджетного законодавства. 
Та виходячи зі змісту пункту 7 частини першої ст. 2, частин третьої і четвертої ст. 48 та пункту 20 частини першої ст. 116 Бюджетного кодексу України, укладення договору про закупівлю для потреб наступного бюджетного року до затвердження кошторису (встановлення бюджетного асигнування) і взяття за ним відповідного зобов`язання є недійсним і вважається порушенням бюджетного законодавства.
У відповідності до підпункту 1.4 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України затвердженого наказом МФУ від 02.03.2012 року №309(далі порядок -309) бюджетне фінансове зобов`язання - зобов`язання розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) сплатити кошти за будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду відповідно до законодавства.
У відповідності до підпункту 2.1 порядку 309 розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів), з урахуванням планів асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), помісячних планів використання бюджетних коштів відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України.
Так, як зазначає відповідач та не заперечується позивачем, 20.12.2024 між сторонами було укладено договір про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 01-932N-ПУП, яким встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, Закону України «Про публічні закупівлі» та абз.3,4 п.3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. (далі -ПРРЕЕ).
За цим Договором Постачальник продає електричну енергію, за кодом CPV за ДК 021:2015- 09310000-5 Електрична енергія (універсальна послуга). Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Цей Договір укладається на підставі Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 року № 1178. Кількість електричної енергії за цим Договором визначено в обсязі 41 280 кВт*год. відповідно до Додатку 2 «Обсяги очікуваного споживання (постачання) електричної енергії Споживачу»
Строк постачання електричної енергії (надання універсальної послуги): січень 2024.
У відповідності до п.5 даного договору, ціна цього договору становить 108 979,20 грн. Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.
Згідно з п.13.1. вказаного договору, цей Договір укладається на строк до 31.12.2024 року, та набирає чинності з моменту підписання договору сторонами, якщо інше не визначено умовами цього Договору. Відповідно до п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України Сторони прийшли до взаємної згоди, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з «01» січня 2024 року.
Додатком 1 до цього договору є Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Додатком №2 - обсяги очікуваного споживання (постачання) електричної енергії Споживачу. Додатком №3 - Комерційна пропозиція № 1/1-УП (для бюджетних установ).
На виконання умов даного договору між сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі товарної продукції від 20.12.2024, яким визначено, що у січні 2024 позивач поставив, а відповідач прийняв 41280 кВт*год електроенергії на загальну суму 108    979,20 грн.
У відповідності до платіжної інструкції №3577 від 24.12.2024 відповідач перерахував на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 108    979,20 грн в якості оплати за спожиту електричну енергію в січні 2024.
Відтак, наразі відповідачем в повному обсязі сплачено на користь позивача грошові кошти за спожиту в січні 2024 електричну енергію.
Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що оскаржуване є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,  колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.24 у справі №916/3070/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Датою складання та підписання даної постанови є 29.05.2025.

Головуючий суддя                                                                      Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                  Принцевська Н.М.  

Суддя                                                                                   Філінюк І.Г.