У х в а л а
30 травня 2025 року
м. Київ
Справа № 201/6327/23
Провадження № 61-1090ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - скаржниці), інтереси яких представляє адвокат Черкавський Юрій Сергійович (далі - адвокат),
на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року та додаткову постанову цього суду від 24 грудня 2024 року
у справі за позовом скаржниць до ОСОБА_3 (далі - відповідачка) про відшкодування майнової і моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії та 
в с т а н о в и в:
1.           У червні 2023 року скаржниці подали до суду позовну заяву, у якій просили стягнути з відповідачки компенсацію моральної шкоди (у судових рішеннях відсутній заявлений розмір), 764 197,92 грн відшкодування майнової шкоди та зобов`язати відповідачку привести її частину будинку в належний стан з метою усунення протікання та руйнування фундаменту.
2.           10 жовтня 2025 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов частково: стягнув з відповідачки 764 197,92 грн відшкодування майнової шкоди та по 5 000,00 грн компенсації моральної шкоди на користь кожної скаржниці; зобов`язав відповідачку відремонтувати за її рахунок покрівлю й укріпити фундамент належної їй 1/2 частини будинку.
3.           17 грудня 2024 року Дніпровський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - відмовив у задоволенні позову.
4.           24 грудня 2024 року Дніпровський апеляційний суд прийняв додаткову постанову, згідно з якою стягнув зі скаржниць на користь відповідачки по 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
5.           20 січня 2025 року адвокат в інтересах скаржниць подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені постанови апеляційного суду та залишити в силі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2023 року. Мотивував касаційну скаргу так:
-                   апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, серед підстав для його скасування вказав на те, що у матеріалах справи немає належного повідомлення відповідачки про судові засідання. Апеляційний суд мотивував це тим, що судові повістки, які надсилали відповідачці, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Однак за змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, зазначений припис дає підстави вважати, що врученою судова повістка є у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, від 1 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 липня 2020 року у справі № 751/4890/19, від 10 листопада 2021 року № 756/2137/20 та Верховного Суду у складі колегії суддів від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19);
-                   за встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між діянням і нею, а відповідач - відсутність протиправності діяння та вини. Наявність шкоди та причинно-наслідковий зв`язок позивач може доводити будь-якими засобами доказування. Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, не передбачають встановлення зазначених обставин виключно за актом, складеним за формою Додатка 4 до цих правил, а лише вказують на можливість складення такого акта у разі залиття, аварії квартири (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 22 лютого 2023 року у справі № 263/14437/19);
-                   апеляційний суд відмовив скаржницям у задоволенні їхньої заяви про надання часу для надання доказів на спростування доводів відповідачки;
-                   суд апеляційної інстанції не звернув увагу на покази свідків з боку скаржниць, які допитав суд першої інстанції. Ці свідки повідомили, що саме зі сторони відповідачки дах має руйнування, і через це йде затікання води під час дощу; те саме стосується фундаменту та затікання води у підвал;
-                   шкода, завдана особі та майну, має відшкодувати у повному обсязі особа, яка її завдала, за умови, що її дії були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок і є вина зазначеної особи, а коли шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від вини (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 757/31418/15-ц);
-                   оскільки постанову апеляційного суду треба скасувати, то разом із нею слід скасувати додаткову постанову цього суду про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
6.           17 лютого 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суд постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржниці мали сплатити по 17 631,16 грн судового збору.
7.           21 лютого 2025 року адвокат в інтересах скаржниць надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додав відповідні квитанції про сплату судового збору.
8.           Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
9.           Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у визначений статтею 390 ЦПК України строк із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених у пунктах 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року та додаткову постанову цього суду від 24 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії.
2. Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськацивільну справу № 201/6327/23.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко