ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 552/5908/22
Номер провадження 22-ц/818/1206/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року         м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів:, Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р., 
представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Мужевської Є.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2024 року в складі судді Щепіхіної В.В. по справі № 552/5908/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним наказу, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди, в якому просив:
визнати незаконним та скасувати наказ АТ КБ «Приватбанк» від 21 червня 2022 року № Э.28.0.0.0/1-7071154 «Про призупинення дії трудового договору з 12 липня 2022 року ОСОБА_1 »; 
поновити йому з 12 липня 2022 року дію трудового договору; 
стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 липня 2022 року по день ухвалення рішення, а також 50 000,00 грн компенсації моральної шкоди та судові витрати.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Ухвала мотивована тим, що належним чином повідомлений позивач та його представник повторно не з`явились в судове засідання без поважних причин, від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
На вказану ухвалу суду 05 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» адвокат Колесніков В.О. в інтересах ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду – скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на дату ухвалення судових засідань у справі (09 жовтня та 27 листопада 2024 року) були відсутні відомості щодо розгляду судом його клопотання про призначення розгляду справи у режимі відеоконференції з власних технічних засобів. Розгляд справи, призначений на 09 жовтня 2024 року, не відбувся, та справу відкладено за клопотаннями обох сторін, а не лише позивача. 26 листопада 2024 року представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що у Полтавській області почали діяти аварійні відключення електроенергії, що унеможливлювало участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також у зв`язку з необхідністю його участі у судовому засіданні Ленінського районного суду м. Полтави по справі № 553/3029/24. 27 листопада 2024 року близько 15:00 адвокату Колеснікову В.О. зателефонував секретар судового засідання та повідомив, що розгляд справи розпочинається із запізненням, і запитав, чи є можливість приєднатися до відеоконференції. Адвокат Колесніков В.О. повідомив секретаря судового засідання, що така можливість відсутня, оскільки відсутня електроенергія і підключення до мережі інтернет. Тобто неможливість приєднатися до відеоконференції була зумовлена незалежними від адвоката обставинами, про що було повідомлено суду. Ухвалу про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було постановлено лише 27 листопада 2024 року – безпосередньо у день судового засідання, без завчасного повідомлення. Крім того, судом не розглянуто його клопотання про передачу справи за підсудністю.
02 січня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду – без змін. Відзив мотивовано тим, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні. Про факт належного повідомлення позивача та його представника про день та час розгляду справи, призначеного на 09 жовтня 2024 року та на 27 листопада 2024 року, свідчать матеріали електронної справи № 552/5908/22. Доводи апеляційної скарги про поважність причин неявки в судове засідання, призначене на 27 листопада 2024 року, не мають правового значення, адже цивільне процесуальне законодавство не визначає обов`язку суду встановлювати наявність чи відсутність поважних причин повторної неявки позивача. Доводи апелянта про зайнятість в іншому засіданні не підтверджені, а дія графіку відключень електроенергії також не є підставою для відкладення судового засідання, адже ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву. Підсудність у цій справі визначена постановою Верховного Суду.
В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явився. 
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 29 травня 2025 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників: 
ОСОБА_1 отримано 27 грудня 2024 року в електронному кабінеті (том 2, а.с.215); 
Представником ОСОБА_1 – адвокатом Колесніковим В. О. отримано 27 грудня 2024 року в електронному кабінеті (том 2, а.с.216). 
26 травня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» від представника Представник ОСОБА_1 – адвоката Колеснікова Володимира Олександровича надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника (том 2, а.с.144-148). 
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Мужевську Є.Л., яка проти апеляційної скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у вересні 2022 року ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 21 червня 2022 року за № Э.28.0.0.0/1-7071154 «Про призупинення дії трудового договору з 12 липня 2022 року ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 з 12 липня 2022 року дію трудового договору. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 липня 2022 року до 25 січня 2023 року у розмірі 404 002,78 грн та 7 000,00 грн компенсації моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 07 серпня 2024 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання на 09 жовтня 2024 року о 10:45.
13 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Колесніков В.О. подав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій просив надати йому можливість приймати участь у всіх судових засіданнях у справі № 552/5908/22, у тому числі призначеному на 09 жовтня 2024 року о 10:45, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 146-147 том 2).
08 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях (а.с. 162-170 том 2).
Також 08 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Колесніков В.О. подав клопотання про відкладення розгляду справи через завантаженість за основним місцем роботи. Повторно просив надати йому можливість приймати участь у всіх судових засіданнях у справі № 552/5908/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, вказавши, що його клопотання не розглянуто (а.с. 171-174 том 2).
08 жовтня 2024 року учасники справи до суду не з`явились, судове засідання відкладено на 27 листопада 2024 року о 14:00, що підтверджується довідкою секретаря (а.с. 175 том 2).
26 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Колесніков В.О. подав клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість використовувати власні технічні засоби для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв`язку з відключеннями електроенергії, а також через необхідність участі у судовому засіданні Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 553/3029/24. Просив відкласти розгляд справи та надати йому можливість приймати участь у всіх судових засіданнях у справі № 552/5908/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 179-181 том 2).
У судовому засіданні 27 листопада 2024 року судом під час технічної перерви з`ясовано, що у представника позивача немає можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 182-183 том 2).
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2024 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Колеснікова В.О., розгляд цивільної справи № 552/5908/22 призначено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «ВКЗ», ухвалено забезпечити участь представника позивача - адвоката Колеснікова В.О. у розгляді справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «ВКЗ» (а.с. 185 том 2).
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник належним чином повідомлені про розгляд справи та два рази поспіль не з`явились у судове засідання без поважних причин.
З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, в зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання (заяви) про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина 2 статті 211 ЦПК України).
Відповідно до частин 5, 6, пункту 2 частини 8 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. 
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
Частиною 5 статті 130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 5 статті 223 ЦПК України, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України підставою залишення позову без розгляду є повторна неявка належним чином повідомленого позивача у судове засідання, відповідно законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності (неповажності) причин неявки позивача до суду залежно від того, яка це неявка: перша чи повторна. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Близький за змістом висновок сформульований у постановах Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22), від 09 листопада 2023 року у справі № 753/114/22 (провадження № 61-6264св23), від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22 (провадження № 61-18717св23).
Такі наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (постанови Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц (провадження № 61-17140св21), від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19 (провадження № 61-17634св23), від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22 (провадження № 61-18717св23).
Відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Як встановлено судом, справа призначалась до розгляду двічі: на 09 жовтня 2024 року о 10:45 та на 27 листопада 2024 року о 14:00. Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Колесніков В.О. були належним чином повідомлені про призначення судових засідань у справі, що підтверджується змістом заяв адвоката Колеснікова В.О. та даними «Електронного суду», однак у судові засідання не з`являлись.
Разом з тим, матеріали справи містять клопотання адвоката Колеснікова В.О. про розгляд справи в режимі відеоконференції від 13 вересня 2024 року, яке задоволено лише ухвалою суду від 27 листопада 2024 року, тобто у день другого судового засідання. Станом на дату попереднього судового засіданні у справі – 09 жовтня 2024 року, таке клопотання взагалі не було розглянуто судом.
Частинами 1-3 статті 212 ЦПК України передбачено, що учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
Учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.
Суддя (суддя-доповідач) розглядає заяву учасника справи, його представника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду без повідомлення учасників справи. За результатами розгляду заяви постановляється ухвала.
Частиною 2 статті 258 ЦПК України передбачено, що  процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 від 17 серпня 2021 року затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке набуло чинності 05 жовтня 2021 року.
Відповідно до пункту 50 глави 3 розділу ІІІ Положення суд ухвалює рішення про можливість проведення засідання в режимі відеоконференції за умови наявності в суді відповідної технічної можливості (наявність обладнання та можливість його використання у визначені день і час).
Отже, з огляду на вказані норми суд повинен був постановити ухвалу за результатами розгляду клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Однак таке клопотання розглянуто ухвалою суду лише 27 листопада 2024 року, фактично вже після обох судових засідань у справі. Станом на 09 жовтня 2024 року (дата першого судового засідання) жодного процесуального рішення з приводу участі представника позивача в режимі відеоконференції судом не прийнято.
Право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.
У справі «Bellet v. France» (заява №23805/94, пункт 36) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».
Сторони повинні мати можливість висловити свої аргументи під час публічного слухання справи. Право на змагальний процес означає можливість для сторін знати та висловити свої міркування щодо усіх наданих у справі доказів чи пояснень (рішення ЄСПЛ від 23 червня 1993 року у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява № 12952/87).
Європейський суд з прав людини визначив, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року).
Такі принципи цивільного судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються в справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення.
Залишення без своєчасного розгляду заяви представника позивача про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, не повідомлення останнього про результат розгляду цієї заяви фактично призвело до порушення порядку належного повідомлення про місце судового засідання, вимог ст. 212 ЦПК України та принципу рівності сторін.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 904/5816/20, від 26 вересня 2023 року по справі № 922/1163/22.
Крім того, розгляд справи, призначений на 09 жовтня 2024 року, не відбувся не лише через неявку позивача, який не був повідомлений про результат розгляду клопотання його представника про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, а й у зв`язку з неявкою відповідача, представником якого також подано клопотання про відкладення судового засідання.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повторність неявки належним чином повідомленого позивача та наявність підстав для залишення позову без розгляду.
За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК України).
З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами  ЦПК України.
Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, та матеріали справи підлягають направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо розподілу судового збору апеляційним судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2024 року скасувати, справу направити до Дзержинського (Шевченківського) районного суду м. Харкова для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 02 червня 2025 року.

Головуючий                                                         Ю.М. Мальований 

Судді                                                                 Н.П. Пилипчук 

В.Б. Яцина