П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
14 травня 2025 року                                                                                    місто Київ  
                                                                                                    справа № 373/945/24
провадження №22-ц/824/4163/2025 
   
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу  приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича, подану адвокатом  Прибильським Віталієм Геннадійовичем,
на  ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області   від 25 жовтня  2024  року,постановлену у складі судді Опанасюка І.О.,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в який просив визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р., який не надав офіційної відповіді на заяву про зняття арешту з рахунку цільового призначення ОСОБА_1 в рамках ВП № НОМЕР_3 07.10.2024; визнати неправомірним винесення постанови про арешт рахунків боржника приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Ніколаєнком І.Р. в рамках ВП № НОМЕР_3 07.10.2024; зняти арешт з рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 задля збереження конституційних прав та життєдіяльності в цілому.
Скаргу мотивовано тим, що  рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області  від 06.06.2024 у цивільній справі № 373/945/24 з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі  52182,04 грн.
За вказаним рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області видано виконавчий лист від 19.09.2024 № 373/945/24, який надійшов на виконання приватному виконавцю Київської області Ніколаєнку І.Р. 07.10.2024.
07.10.2024  приватним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3. Боржнику повідомлена загальна сума звернення стягнення у розмірі 60648,17 грн. з урахуванням витрат основної винагороди приватного виконавця, витрат на проведення виконавчих дій, а також винесено постанову про арешт коштів боржника.
10.10.2024 боржник згідно ст.5 Закону України «Про  звернення громадян» на офіційну електронну адресу виконавця подав заяву про зняття арешту з рахунку, на який здійснюється виплата заробітної плати, підписану електронним підписом боржника, та довідку з банку про цільове призначення карти.
Рішення виконавця з приводу заяви про зняття арешту з рахунку, призначеного для виплати заробітної плати станом на 15.10.2024 не винесено.
Перелік підстав для зняття арешту з майна (коштів) боржника визначений ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на  рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня, з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку заборонено звертати стягнення, а також у випадку, передбаченому п.10 ч.1 ст.34 цього Закону.
Відповідно до  ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.
Бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. призвела до порушення ст.43 Конституції України, а саме гарантоване право на своєчасне одержання винагороди за працю, що захищається законом.
Банку відомо, що рахунок на який відкрита карта, є цільовим та до нього підв`язана виплата заробітної плати військовою частиною. Такі дії банку деморалізують військових та відбивають мотивацію. Саме тому, АТ КБ «Приватбанк», який є стягувачем  в цивільній справі,  цілеспрямовано порушив вимоги вказані в постанові приватного виконавця НОМЕР_3 від 07.10.2024, не надавши правдивої інформації виконавцю по рахунках боржника.
Заявник зазначає про те, що він не відмовлявся  виконувати умови кредитного договору по сплаті заборгованості. Відповідно позов, поданий АТ КБ «Приватбанк» до суду  є необґрунтованим зі сторони стягувача, так як нараховані за прострочення кошти після введення військового стану не повинні нараховувати згідно з Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області  від 25 жовтня 2024 року  скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. щодо не зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт коштів боржника від 07.10.2024, неправомірною.
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 .
Решту вимог залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням,  представник приватного виконавця Ніколаєнка І.Р.  адвокат Прибильський В.Г. подав апеляційну скаргу, в який просить  скасувати постановлену ухвалу, відмовити у задоволенні скарги. Апелянт не погоджується із оскаржуваною ухвалою, вважає її безпідставною, необґрунтованою, прийнятою при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні  норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у повному обсязі.
В апеляційній скарзі, зокрема, зазначає про те, що боржник не виконав вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема не надав  декларацію про доходи та майно, не оскаржив постанову про відкриття  виконавчого провадження та накладення арешту на рахунки у банках.
Будь-яких відомостей (документів), що підтверджують відкриття боржником рахунку як окремого рахунку виключно для зарахування цільових надходжень - заробітної плати, боржником ОСОБА_1 ані приватному виконавцю, ані до суду не надавалося.
Саме на банківську установу покладається обов`язок повідомити приватного виконавця про цільове призначення рахунку та при наявності підстав повернути постанову виконавця про арешт коштів боржника без виконання.
На даний час тимчасове обмеження щодо звернення стягнення на заробітну плату не передбачено чинним законодавством, а обмеження стосуються виключно пенсії та стипендії.
Крім того, зазначає про те, що приватний виконавець не був обізнаний про існування скарги, не отримував судові повістки.
В резолютивній частині оскаржуваної ухвали суд  визнає наявність бездіяльності  приватного виконавця щодо не зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , в той же час в тексті ухвали зазначає, що приватний виконавець надав ОСОБА_1 відповідь із визначенням відсутності підстав для незняття арештів з коштів боржника.
Правом на подання відзиву  учасники справи не скористалися.
В судове засідання ОСОБА_1 та представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явилися, про  місце, день і час розгляду справи були повідомлені шляхом направлення судового повідомлення до електронного кабінету, що підтверджується   звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.85,87), причини своєї  неявки суду  не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Представник приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. адвокат Прибильський В.Г. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних  висновків.
Судом установлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_3 з виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.06.2024 по справі за № 373/945/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 28.08.2013 у розмірі 52182,04 грн.
07.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Ніколаєнком І.Р. винесено постанову про звернення стягнення на кошти, які знаходяться  на рахунках боржника.
Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк»,  ОСОБА_1 має відкритий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк»  № НОМЕР_2 , тип рахунку картка для виплат.
10.10.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. про зняття арешту з рахунку, що має спеціальне призначення, а саме на неї надходить грошове забезпечення за проходження військової служби та виконання бойових завдань.
Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що накладення арешту на кошти боржника, що знаходяться  на рахунку для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне отримання таких виплат, що порушує конституційні права скаржника на оплату праці. При цьому, приватним виконавцем було накладено  арешт на всі грошові кошти, які є отриманою боржником заробітною платою, що суперечить положенням ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої у даному випадку  із заробітної плати боржника може бути утримано її частину у розмірі 20 відсотків.
Врахувавши наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права скаржника є задоволення його скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця та зобов`язання приватного виконавця зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт коштів боржника від 07.10.2024.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується,  з огляду на таке.
За змістом ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою  (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь - яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно (ч.ч.2, 4 та 5 ст.128 ЦПК України).
Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові  повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч.5 ст.14 ЦПК України).
Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального сектора економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.
Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (ч.6 ст.14 ЦПК України).
Зміст вказаною процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційно електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 20.01.2023).
Як убачається з матеріалів справи «судова повістка про виклик до суду»  була направлена судом першої інстанції 16.10.2024  приватному виконавцю Ніколаєнку І.Р. на неофіційну електронну адресу.
Таким чином, наявні підстави вважати, що приватний виконавець  не був належним чином повідомлений про  дату, час і місце засідання суду.
За таких обставин, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, що відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення,  постановлена судом першої інстанції ухвала  підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.
Щодо вирішення справи по суді скарги колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.
За змістом ст.ст.1,5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що  спрямовані  на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове  виконання рішень покладається на органи державної  виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності  яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ч.ч. 1 та 2  ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний  вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і у повному  обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Питання організації, порядку та умови виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України «Про виконавче провадження», так і Інструкцією з організації  примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012.
Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення  стягнення на майно боржника полягає в його арешту, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Згідно із ч.ч.1 та 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня  після виявлення майна.
Арешт накладається  у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення ( ч.ч.3,4 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним  режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів,  що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
У пунктах 7.14- 7.15 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 зазначено, що «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тим, накладення на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його  постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем  арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом ( ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20 виснувала, що «у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника- фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу  (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.ч.1 та 3 ст.13 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).
Кожна сторона  повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч.1 ст.81 ЦПК України).
З наданих приватним виконавцем Ніколаєнком І.Р. до апеляційної скарги документів слідує, що  постановою приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Ніколаєнком І.Р. від 07.10.2024 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 373/945/24, виданий 19.09.2024 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь  АТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 52182,04 грн. та судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Ніколаєнком І.Р. від 07.10.2024 з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу накладено арешт на грошові кошти/ електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 60648,17 грн. ( а.с.67).
10.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. з заявою про скасування постанови про арешт у виконавчому провадженні від 07.10.2024, та зняття арешту із карткового рахунку, до якої додав довідку з банку - АТ «КБ «ПриватБанк». 
17.10.2024 приватний  виконавець Виконавчого округу Київської області Ніколаєнко І.Р. надав відповідь ОСОБА_1 , яку направив на електронну пошту, зазначену останнім у заяві. У відповіді приватний виконавець зазначив, що з наданих Вами документів неможливо встановити, що даний рахунок використовується виключно для отримання щомісячного грошового забезпечення військовослужбовця. В зв`язку з чим  для вирішення даного питання запропонував надати довідку з АТ КБ «ПриватБанк», що даний рахунок має спеціальний режим використання. Крім того, зазначив, що станом на день надання відповіді на заяву б/н від 08.10.2024 до приватного виконавця від АТ КБ «ПриватБанк» не надходило повідомлень про те, що  арештовані рахунки ОСОБА_1 є рахунками, на які заборонено звертати стягнення ( а.с.61-62).
Отже, відповідь на звернення ОСОБА_1 приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Ніколаєнком І.Р. була надана у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
Зважаючи на те, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», чого станом до 17.10.2024 не зробив, а надані ОСОБА_1 довідка з АТ КБ «ПриватБанк» не містить  інформації, що рахунок, на який накладений арешт, має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом,  то дії  приватного  виконавця  щодо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку не можна вважати протиправними. Під час винесення постанови про накладення  арешту на кошти боржника приватний виконавець діяв в  межах своїх повноважень,  у нього на момент звернення ОСОБА_1 з заявою про зняття арешту з рахунку не було інформації, що відповідний рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», призначений лише для отримання заробітної плати та/або на ньому зараховується виключно щомісячне грошове забезпечення військовослужбовця.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Ніколаєнко І.Р. допущена бездіяльність
За таких обставин висновок суду першої інстанції  про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 не відповідає встановленим обставинам, відповідно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
Відповідно до  ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1   на користь приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. підлягає стягненню  судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 376,  381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича, подану адвокатом  Прибильським Віталієм Геннадійовичем, задовольнити.
Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області   від 25 жовтня  2024  року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити у задоволенні скарги.
Стягнути з ОСОБА_1   на користь  приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 4 червня 2025 року.

Суддя-доповідач:                                                         О.І. Шкоріна 
 
Судді:                                                                           Л.Д. Поливач 
 
                                                                                     А.М. Стрижеус