ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/25627/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 ОСОБА_1 	
на рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 25.11.2024р.  у справі № 160/25627/24	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) визнання протиправною постанови та  зобов`язання вчинити певні дії	

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024р. ОСОБА_1 , в особі свого представника – адвоката Вороніна І.О., звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною постанови та зобов`язання вчинити певні дії.  /а.с. 1-6/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 26.09.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/25627/24 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін / а.с. 23/.
Представник позивача, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідач на підставі медичного огляду позивача виявив захворювання, які не пов`язані з проходженням військової служби та визнав його придатним до військової служби на підставі протиправної довідки, тому просив: - визнати протиправною та скасувати постанову гарнізонної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформленої у формі довідки від 13.05.2024р. №3924 винесеної про ступінь придатності молодшого сержанта ОСОБА_1 ; - зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно провести медичний огляд молодшого сержанта ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступеня придатності ОСОБА_1 до військової служби у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024р. у справі №160/25627/24  у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено /а.с. 34-36/. 
Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 10.12.2024р. за допомогою поштового зв`язку подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 18.12.2024р.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024р. у справі   №160/25627/24   відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024р. у справі   №160/25627/24 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/25627/24.
Матеріали адміністративної справи №160/25627/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 03.01.2025р.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025р. у справі №160/25627/24 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 25.03.2025р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.
Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням  норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 25.11.2024р. у цій справі та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. 
Відповідач, у письмовому  відзиві на апеляційну скаргу,  посилаючись на те, що судом постановлено у справі обґрунтоване рішення, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення рішення суду першої інстанції від 25.11.2024р. у цій справі залишити без змін. 
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення  в порядку письмового провадження  є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 , позивач у справі,  проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .
13.05.2024р. позивач пройшов медичний огляд ВЛК у гарнізонній військово-лікарській комісії, Військова частина НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії №3924 від 13.05.2024р. позивачу діагностовано ряд захворювань, зокрема: міжхребцевий остеохондроз грудного, поперекового відділів хребта з незначним порушенням функцій, двобічний коксартроз І ст. без порушення функцій. Правобічний гонартроз II ст. з незначним порушенням функцій. Спондилогенна цервікоалгія, стійка торакоалгія. Усі виявлені захворювання пов`язані з проходженням військової служби. 
Крім того, в ході медичного огляду позивача виявлено ряд інших захворювань, не пов`язаних з проходженням військової служби. 
Згідно довідки №3924 молодший сержант ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 23-в, 64-в, 61-в графи II Розкладу хвороб Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008р. визнаний придатним до військової служби.
Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, з приводу виконання громадянами конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено положеннями  Конституції України  та нормами  Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII  (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до ч. 1  ст. 1 Закону № 2232-XII  захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Сукупний аналіз положень  ст. 1 цього закону  діє можливість зробити висновок про те, що військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Відповідно до положень ч. 10  ст. 2 Закону № 2232-XII  та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи  наказом Міністра оборони України 14.08.2008р. № 402  затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. № 1109/15800 ( далі - Положення №402).
Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Для проведення військово-лікарської експертизи, відповідно до п. 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону. ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).
Відповідно до пп.  2.3.3 п. 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
ЦВЛК має право, серед іншого, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах.
Пунктом 3.8 глави 3 Розділу ІІ Положення №402 встановлено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний до військової служби".
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».
Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення №402, на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Як вбачається з матеріалів справи, довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2024 року №3924, позивача визнано придатним до військової служби.
Абзацом 4 пункту 2.4.5 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
У разі незгоди з рішенням ВЛК регіону таке рішення може бути оскаржено до ЦВЛК.
Відповідно, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що при наявності сумніву щодо правильності висновку даної комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК військової частини, яка наділена таким правом, однак матеріали справи не містять доказів, що позивач звертався до ВЛК регіону з питання перегляду рішення ВЛК військової частини, як і не містять доказів звернення позивача до ЦВЛК.
Отже, враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що відповідно до норм Положення №402 в судовому порядку можуть бути оскаржені саме рішення ВЛК регіону чи ЦВЛК, однак остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ВЛК регіону чи ЦВЛК не приймала, у зв`язку з чим позивачем не дотримано вимог Положення №402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 25.11.2025р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024р. у справі №160/25627/24 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанова виготовлена та підписана – 11.04.2025р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова