ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 р. 	Справа № 520/14772/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 р. (ухвалене суддею Тітовим О.М.)   по справі № 520/14772/24 за позовом                Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі"   до                Головного управління ДПС у Харківській області                         про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вєк Технолоджі» (в подальшому – ТОВ «Вєк Технолоджі») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просило:  визнати протиправним і скасувати: податкове повідомлення-рішення №00033700719 від 19.01.2024 р. на суму зменшення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду у сумі 145279 грн.;  податкове повідомлення-рішення № 00033730719 від 19.01.2024 р., яким  збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100  грн., сума грошового зобов`язання +564789 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 141197,25 грн. за вересень 2023 року до акту перевірки від 19.12.2023  р.  № 40715/20-40-07-19-05/30510656 «Про результати документальної перевірки позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вєк Технолоджі»  щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість»;  податкове повідомлення-рішення № 00033730719 ГУДПС у Харківській області від 19.01.2024 р. порушено п.201.1 абз.4 п.201.10 Податкового кодексу України штраф 3400 грн.; податкове повідомлення-рішення № 00033740719 ГУДПС у Харківській області від 19.01.2024 р. порушено п.44.6 121.1 Податкового кодексу України штраф 1020 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої  інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 р. та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме  вимог Податкового  кодексу України,  Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Позивач подав до суду апеляційної інстанції  письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив  апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали електронної справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «Вєк Технолоджі» Здійснює діяльність за КВЕД: 35.14 Торгівля електроенергією (основний); 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 69.10 Діяльність у сфері права; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
На підставі наказу від 03.11.2023  р. № 4749-п, виданого Головним управлінням ДПС у Харківській області, фахівцями управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Вєк Технолоджі» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, за результатами якої  складений акт від 19.12.2023 р.  № 40715/20-40-07-19-05/30510656, висновками якого  встановлено порушення позивачем п 44.1,   п. 44.6 ст. 44, п. 187.1 ст. 187,  п. 198.1  п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5  ст. 198,  п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.
На підставі  висновків вищевказаного акта перевірки, контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 19.01.2024 № 00033700719, № 00033770719, № 00033730719, № 00033740719.
Відмовляючи у задоволенні  позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення обґрунтовані, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню. 
Суд апеляційної інстанції  погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із  пп. 14.1.56-2 п. 14.1 ст. 14 ПК України, електронний кабінет - сукупність інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, призначених для взаємодії між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 16.1.14 п. 16.1 ст. 14 ПК України, платник податків зобов`язаний використовувати електронний кабінет для листування з контролюючими органами в електронній формі у разі подання звітності в електронній формі, а також після проходження електронної ідентифікації он-лайн в електронному кабінеті, крім платників податків, які відмовилися від використання електронного кабінету в порядку, встановленому цим Кодексом, та платників податків, які не визначили спосіб взаємодії із контролюючим органом.
Згідно із  пп. 17.1.13 п. 17.1 ст. 17 ПК України, платник податків має право самостійно обирати спосіб взаємодії з контролюючим органом в електронній формі через електронний кабінет, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України, платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг" та   «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та  «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог « та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та є доступним в електронному кабінеті.
Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).
При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.
Платник податків (крім фінансового агента у частині листування з контролюючим органом з питань, визначених статтею 39-3 цього Кодексу) один раз протягом року може надіслати до контролюючого органу через електронний кабінет заяву про відмову отримувати документи через електронний кабінет. Датою завершення листування платника податків через електронний кабінет є дата, зазначена у квитанції про доставку контролюючому органу заяви про відмову отримувати документи через електронний кабінет.
Згідно із  п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що доставка кореспонденції платнику податків виключно засобами електронного кабінету платника податків вважається належною у разі, коли платник податків самостійно визначив такий спосіб комунікації з контролюючим органом, про що власноручно зробив відмітку у електронному кабінеті.
Таким чином, у разі посилання відповідача на належне інформування позивача щодо прийнятих ним рішень, вчинених дій тощо, засобами електронної комунікації, то контролюючий орган також до квитанції про доставку документів в Електронний кабінет має надати докази, що позивачем було обрано саме такий спосіб листування, та на момент надсилання спірної кореспонденції від платника податків не надходило заяви (один раз на рік), щодо зміни способу листування. За замовчуванням листування з платником податків відбувається шляхом надсилання кореспонденції шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
Крім того, платник податків, у разі надходження листів від контролюючого органу на офіційну адресу, не може посилатися на неотримання поштового відправлення, коли не може бути врученим платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального  права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.02.2023  р. у справі № 160/14029/20.
Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Як вбачається з акту перевірки від 19.12.2023  р. № 40715/20-40-07-19-05/30510656, щодо задекларованого від`ємного значення з податку на додану вартість у декларації за вересень 2023 року ПДВ, ТОВ «ВЄК ТЕХНОЛОДЖІ», подано уточнюючий розрахунок, з урахуванням якого сума такого значення склала 145279 грн.
Статтею 79 ПК України встановлено, що  документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (пункт 79.2 статті 79 ПК України).
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (пункт 79.3 статті 79 ПК України).
Направлення позивачу  копії наказу підтверджується квитанцією про сплату відправлення до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.11.2023 р. та  квитанцією про доставку документів в Електронний кабінет від 03.11.2023 р.
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем направлено позивачу повідомлення щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 03.11.2023 р. № 533/20-40-07-19, наказ про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки від 03.11.2023  р. № 4749-п та запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 03.11.2023 р. № 3184/ж12/20-40-07-19-11 та повідомлення щодо підписання акту перевірки від 03.11.2023  р. № 3182/ж12/20-40-07-19-11.
Судовим розглядом встановлено, що наказ про проведення перевірки з додатками, згідно поданої з відзивом квитанцією АТ «Укрпошта» направлено позивачу 03.11.2023 р.  Вручене поштове відправлення керівнику підприємства ТОВ «ВЄКТЕХНОЛОДЖІ» 17.11.2023 р., проте чинне законодавство  передбачає початок відліку 30 календарних днів саме з дати відправлення, а не з дати отримання.
Перевірка проводилась з 06.12.2023  р. до 12.12.2023, р. тобто початок перевірки припав після спливу 30 календарних днів з дня надсилання поштою повідомлення та наказу про проведення даної перевірки.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що контролюючим органом  правомірно проведено  перевірку призначену на 06.12.2023  р. на підставі Наказу заступника начальника ГУ ДПС в Харківській області від 03.11.2023 р. №4749-п.
Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ за вересень 2023 року є придбання товару «електроенергія» та сукупних послуг «послуги з передачі електроенергії», «Платіж за здійснення операцій купівлі-продажу електричної енергії на ВДР/РДН».
Підприємством ТОВ «Вєк Технолоджі» на запит ГУ ДПС у Харківській області від 03.11.2023   р. № 3184/ж12/20-40-07-19-11 листом від 04.12.2023 р. № 11/13/12/2023-пз (вх. до ГУ ДПС від 14.12.2023 р.  № 85203/6) надано копії наступних документів: статут ТОВ «ВЄК ТЕХНОЛОДЖІ» (нова редакція); Наказ від 28.08.2005 року на призначення Єграшеної Т.Г. на посаду директора підприємства; наказ про затвердження штатного розпису від 29.05.2023 р.; наказ «Про облікову політику підприємства» від 02.01.2023 р. № 1; акт приймання-передачі послуг з ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» від 30.09.2023 р. б/н; акт з ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно Договору від 17.05.2019 р. № 0133-01024; акт купівлі-продажу е/е на РДН; договір про постачання е/е від 22.01.2023  р. року № 10-23 з Військовою частиною1498; договір про постачання електричної енергії від 30.06.2023 р. № 0049-23 з Миколаївським національним аграрним університетом; договір про постачання електричної енергії від 20.0.12023 р. № 7 з Інститутом експериментальної патології, онкології і радіобіології ім. Р.Є. Кавецького ПАН України; договір про закупівлю електричної енергії від 23.02.2023 р. № 31 з КУ «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси»; повідомлення про укладання договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ДП «НЕК «Укренерго»; заява-приєднання до договору про врегулювання небалансів е/е з ДП «НЕК «Укренерго»; договір про купівлю-продаж електричної енергії на внутрішньодобовому ринку від 29.06.2019 р. № 108/01 ВДР з ДП «Оператор ринку»; договір про участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку від 28.06.2019 р. № 108/01 з ДП «Оператор ринку»; додаткові угоди до Договору про участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку від 28.06.2019 р. № 108/01; договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 13.05.2019 року № 0133-02024 з ДП «НЕК`УКРЕНЕРГО»; додаткові угоду до Договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 13.05.2019 р. № 0133-02024; банківська виписка по рахунку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 з 01.09.2023 р.  до 30.09.2023 р.; банківська виписка АТ «ОЩАДБАНК» за період 01.09.2023  р. по 30.09.2023 р. 
Згідно із актом перевірки № 40715/20-40-07-19-05/30510656 від 19.12.2023 р. до перевірки не надано за період перевірки (декларація з ПДВ за вересень 2023  року, з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку) наступні документи: реєстраційні документи, статистичну звітність; ліцензії, дозволи, патенти, свідоцтва та інші дозвільні документи на проведення відповідної діяльності та пов`язані з веденням фінансово-господарської діяльності; відомості щодо наявності права власності та/або користування нежитловими приміщеннями, наявності зареєстрованого нерухомого майна (офісних, виробничих, складських приміщень, та приміщень іншого призначення), договори оренди та права власності на землю в яких здійснює свою діяльність підприємство; перелік основних засобів, які перебувають у підприємства на праві власності чи користування, їх функціональне призначення та місце розташування; загальні обігово-сальдові відомості по всім рахункам, які використовувались під час бухгалтерського обліку господарських операцій за період, що перевіряється; головні книги, шахові відомості; оборотно-сальдові відомості та аналізи рахунків, картки рахунків: 10, 15, 20, 22, 23, 25, 26, 28, 30, 31, 36, 63, 68, 70, 71, 74, 91, 92, 93, 94 в розрізі субрахунків за перевіряємі періоди(помісячно); оборотно-сальдові відомості, аналіз рахунків, картки рахунків (журнали господарських операцій) в розрізі контрагентів по рахунках 361, 362, 6811, 6812, 377, 631, 632, 3711, 3712, 685 та інші, (помісячно); дані складського обліку, відомості щодо умов зберігання ТМЦ, документи, у яких визначено місце зберігання придбаних товарів; аналітичний облік по рахункам 26 «Готова продукція»/28 «Товари» у розрізі субрахунків (помісячно), оборотні відомості по рахунку 26 «Готова продукція»/28 «Товари» у розрізі субрахунків з зазначенням номенклатури товарів, кількості, ціни за одиницю (помісячно); оборотно-сальдові відомості по рахунку 10 «Основні засоби» та по класу 2 «Запаси» (у розрізі субрахунків) за відповідні періоди та станом на звітну дату проведення перевірки; інші бухгалтерські рахунки по яким здійснюється облік зазначених операцій; акти звірки взаєморозрахунків з постачальниками та покупцями; виробничі звіти, акти списання ТМЦ, затверджені норми по виробництву та списанню ТМЦ; калькуляції інші документи, що супроводжують процес виробництва продукції; договори (окрім договорів, перерахованих вище), контракти, додаткові угоди, видаткові накладні, акти виконаних робіт/наданих послуг, акти прийому передачі, ТТН, СМК. щодо придбання та реалізації товарів(послуг), передачі (отримання) на зберігання, надання(отримання) в переробку давальницької сировини; відомості про виробників придбаних ТМЦ з підтвердженням сертифікатами походження, якості, відповідності та іншими сертифікатами на придбання товару, надати копії сертифікатів; первинні документи щодо придбання (одержання)/продажу (поставки) товарів або послуг - видаткові, прибуткові накладні (в тому числі на повернення); акти виконаних робіт (наданих послуг) (окрім 3 актів, зазначених вище, які не вплинули на висновки акту); акти приймання-передачі, надання, тощо з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, при надходженні матеріалів від постачальників чи з переробки -прибутковий ордер типової форми М-4, а також акти про приймання продукції за кількістю та якістю, довіреності на отримання ТМЦ; супровідні документи на транспортування товарно-матеріальних цінностей (придбаних та реалізованих) - подорожні листи, авансові звіти з підтверджуючими первинними документами, накладні, товарно-транспортні накладні, або договори укладені з перевізниками; відомості про виробників придбаних ТМЦ з підтвердженням сертифікатами походження, якості, відповідності та іншими сертифікатами на придбання товару, надати копії сертифікатів; інформацію щодо незавершеного будівництва та виробництва; інформацію щодо наявності транспортних засобів та фактичне місце знаходження на момент надання інформації; картки рахунку 203 в розрізі видів ПММ, шляхові листи та акти списання ПММ; інші наявні документи, що стосуються предмету перевірки.
Відповідно до п. 85.2. ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Позивач не погодився з вимогою контролюючого органу надати для перевірки весь пакет запитуваних документів, вважаючи, що дані документи не стосуються предмету перевірки.
Суд зазначає, що перевірці підлягають відомості внесені в декларацію за вересень 2023 року, зокрема, щодо від`ємного значення з ПДВ, його походження, підстави, калькуляції, реальність здійснюваних операцій тощо.
Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України,  господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно із п. 44.1 ст. 44 ПК України,  для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до  пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
Згідно із ст.  1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Аналіз вказаних норм  законодавства вказує,  що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.
Аналогічний висновок щодо застосування норм  матеріального права, викладений  в постанові Верховного Суду  від 28.10.2024 р.  у справі  № 200/6305/21.
Судовим розглядом встановлено, що згідно із статтею 34 Статуту ТОВ «Вєк Технолоджі» від 2005 року, сфера діяльності товариства варіюється від виробництва та торгівлі чорною та кольоровою металургією, медичною технікою, медикаментами, спиртом та лікеро-горілчаними виробами, хлібобулочними та макаронними виробами до надання перекладацьких послуг, ветеринарної діяльності, перевезення пасажирів, вантажів, діяльності у сфері права, громадського харчування, туризму, ремонту мисливської зброї, здійснення наукової діяльності тощо (судом наведено не повний перелік видів діяльності перелічених у Статуті).
Також, в матеріалах справи наявний штатний розпис (також наданий позивачем на вимогу відповідача в межах перевірки) товариства від 29.05.2023 р., де визначено три штатні одиниці: директор, юрист та менеджер з місячним окладом у 6700 грн.
Позивачем надано контролюючому органу Наказ №1 від 02.01.2023  р. «Про облікову політику підприємства», де Основними засобами визнано малоцінні необоротні активи (Розділ ІІ).
Відповідно даним ЄДР, основним видом діяльності товариства вказано торгівлю електроенергією (КВЕД 35.14).
Також у позивача відсутня заповнена форма № 20-ОПП, що має містити інформацію про матеріальну базу господарської діяльності підприємства.
З Акту перевірки вбачається, що суттєва розбіжність в розрахунках від`ємного значення, допущена платником податку при декларуванні (за вересень 2023 року задекларовано 1164 990 грн, з подальшим уточненням від 05.12.2023  р. № 9329789645 до декларації з ПДВ за звітний період вересень, де сума задекларованого від`ємного значення з ПДВ для зарахування до податкового кредиту вже становить 145279 грн) викликає об`єктивну необхідність у детальному дослідженні та перевірці первинної документації, щодо господарсько-правових операцій платника податків, за результатами яких сформувалось спірне від`ємне значення з ПДВ для зарахування до податкового кредиту на наступний період.
Таким чином, запитувана контролюючим органом перед перевіркою 06.12.2023 р. інформація, зокрема перелік первинної документації по господарській діяльності товариства, є виправданою кінцевою метою перевірки встановлення достовірності задекларованої за вересень суми від`ємного значення з ПДВ та реальності господарських операцій з яких вона виникла.
Окремі документи, складені на підтвердження господарсько-правових операцій, не можуть слугувати беззаперечним доказом реальності таких правочинів, як і, за наявності несуттєвих окремих недоліків, не можуть бути підставою для визнання таких операцій фіктивними. Те саме стосується і наявності/відсутності окремих документів податкової звітності.
Разом з тим, первинні документи у своїй сукупності, та у сукупності з податковою звітно-обліковою документацією дають змогу відтворити цілісну картину та встановити об`єктивну істину.
Аналогічний висновок щодо застосування норм законодавства, викладений в постанові Верховного Суду від 19.06.2023 р. по справі № 810/1577/17.
Примірний перелік необхідних для перевірки позивачу надіслано разом з наказом про проведення позапланової невиїзної перевірки за тридцять днів до її проведення.
У п. 63.3 ст. 63 ПК України та у п.8.2 Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» від 09.12.2011 №1588 (далі Порядок №1588), зазначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами ПК України.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що у формі 20-ОПП мають подаватися власні, орендовані та передані в оренду об`єкти нерухомості (нежитлові та житлові приміщення, земельні ділянки) та рухоме майно (транспортні засоби, сільгосптехніка, судна, повітряні судна тощо).
Якщо платник податків не подав або несвоєчасно подав форму № 20-ОПП, і в електронній базі контролюючого органу відсутня інформація про об`єкти, які використовуються ним для ведення господарської діяльності, такий суб`єкт господарювання відноситься до списку ризикових платників ПДВ, а здійснювані ним операції відповідають критеріям ризиковості операцій.
Позивачем ні до контролюючого органу, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано спірні первинні документи на підтвердження матеріально-технічної бази здійснення господарської діяльності.
Господарсько правові договори, як окремий документ, не можуть слугувати беззаперечним доказом реальності господарських операцій.
Крім того, до первинних документів законодавством визначено вимоги та орієнтовні стандарти з певним обов`язковим набором реквізитів, що дозволяють їх класифікувати та ідентифікувати за ними як зміст операції так і її виконавця/відповідальну особу.
Відповідно до статті 9 Закону України  «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Долучені позивачем файли, зокрема акти купівлі-продажу, виписки з рахунків, не є первинними документами в силу відсутності обов`язкових реквізитів, зокрема, фізичного чи електронно-цифрового підпису/печатки за якими можна ідентифікувати відповідальну/уповноважену особу, яка складала такі документи, відсутні номери документів, відсутні ідентифікатори господарських операцій, яких саме стосуються надані відомості.
Позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано господарсько-облікових бухгалтерських регістрів, платіжних інструкцій за конкретні господарські операції в межах зазначених договорів, відсутні первинні документи на підтвердження матеріально-технічної бази позивача.
Щодо долучених позивачем податкових накладних за серпень-вересень 2023 року, то  належним підтвердженням реєстрації відповідної податкової накладної є саме квитанція, що формується в автоматичному форматі та надсилається платнику податків.
Згідно із п. п. 13, 14 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
Відповідно до п. 3 Порядку № 1246, операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години.
Тобто, квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної, в усіх без виключення випадках, при направлені платником податків податкових накладних для реєстрації має бути надіслана платнику податків до 20 години того ж дня.
Відповідно до  п. 201.10 статті 201 ПК  України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Тобто, якщо до 20 години операційного дня, в який платником податків було направлено податкові накладні для їх реєстрації, йому не було надіслано квитанцію, відповідні накладні вважаються зареєстрованими у цей день.
В окремих випадках, скриншоти файлів спеціалізованого програмного забезпечення (комп`ютерної програми «М.Е.Dос») разом із компакт-диском та оригіналами відповідних файлів є належними та допустимими доказами для підтвердження факту направлення податкових накладних на реєстрацію.
Згідно із   п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Згідно із п.44.6 ст. 44 ПК України, термін надання документів визначені у п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України, а саме: У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
За результатами перевірки відповідач склав Акт від 19.12.2023 №40715/20-40-07-19-05/30510656.
Також відповідачем складно доповнення до акту «Про результаті документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вєк Технолоджі» код ЄДРПОУ 30510656) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість № від 19.12.2023 р. № 40715/20-40-07-19-05/3051065, від 22.12.2023  р. № 64252/6/20-40-01-19-11.
Позивач стверджує, що Акт перевірки ним отримано 29.12.2023 р. (п`ятниця).
Таким чином, останньою  датою подання/надсилання, втому числі через засоби поштового зв`язку, таких заперечень 12.01.2024 р. 
У матеріалах справи  наявні  заперечення платника податків на Акт перевірки датовані 24.01.2024 р. вих. № 44/1,  які складені  поза межами строку перевірки. 
Листом від 26.01.2024  р. № 3504/6/20-40-07-19-11 ГУ ДПС у Харківській області повідомило ТОВ «ВЄК ТЕХНОЛОДЖІ» повідомлено, що вказані заперечення  складені поза межами встановленого законом строку для надання таких заперечень.
Позивачем не надано доказів поважності пропуску позивачем строку на подання заперечень, позивачем ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції. 
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача обґрунтовані, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню.
Згідно із ч. 2  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справіРуїс Торіха проти Іспанії(RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 315, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 по справі № 520/14772/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич