ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/5828/24
Номер провадження 22-ц/818/1632/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2025 року         м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,
суддів Маміної О.В., Савенка М.Є.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 грудня 2024 року в складі судді Золотоверхої О.О. по справі № 636/5828/24 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту до 30 000,00 грн на картковий рахунок. На підставі укладеного договору відповідачка отримала платіжний інструмент – кредитну картку Універсальну номер НОМЕР_1 зі строком дії до травня 2021 року. В процесі користування рахунком відбулась зміна процентної ставки до 42% річних.
У процесі користування рахунком 25 травня 2021 року відповідачкою власноруч на планшеті підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку Універсальну номер НОМЕР_2 зі строком дії до жовтня 2024 року. На момент підписання заяви заборгованість становила 2616,00 грн. Починаючи з 25 травня 2021 року відсотки нараховувались відповідно до підписаної Заяви в розмірі 42,00%. При цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 7347,94 грн. За березень 2022 року процентна ставка складала 0%. 
Відповідачка користувалась платіжним лімітом, проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 18 липня 2024 року має заборгованість у розмірі 33 609,92 грн, з них: 26 261,98 грн заборгованість за тілом кредиту, 7347,94 грн заборгованість за простроченими відсотками.
Посилаючись на вказані обставини, АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2018 року у розмірі 33 609,92 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10 грудня 2024 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03 вересня 2018 року у розмірі 26 261,98 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1892,86 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Заочне рішення суду мотивовано тим, що банком не надано доказів щодо типу виданої відповідачці кредитної картки, та суд позбавлений можливості встановити, який саме розмір процентної ставки узгоджено сторонами і застосовувався до позичальниці. Разом з тим, відповідачка фактично отримала та використовувала кошти, надані банком на кредитну картку, а тому наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача фактично використаної суми кредитних коштів – тіла кредиту.
На вказане заочне рішення суду через систему «Електронний суд» 02 січня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило заочне рішення суду – скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позов в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін, судові витрати покласти на відповідачку.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено про помилковість висновку суду щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками, оскільки між сторонами було узгоджено розмір відсотків за користування кредитом. Відповідачка після отримання картки Універсальна за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалась карткою, отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, а також частково погашала заборгованість. Активація нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджується, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахунку. У виписці чітко прослідковується, що відповідачці було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання нею грошей. Відповідачка не лише отримала кредитну картку, а й визнала укладення кредитного договору та погодилась з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. Після спливу строку дії першої картки відповідачкою для можливості користування рахунком додатково отримані нові картки. У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42,0 % річних. Також відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту від 03 вересня 2018 року, в якому є інформація про відсоткові ставки по картковим рахункам. Починаючи з 25 травня 2021 року відсотки нараховуються відповідно до підписаної відповідачкою заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 42,00%. Тобто, за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 7347,94 грн.
ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 грудня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що стягненню підлягає лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26 261,98 грн. Що стосується заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 7347,94 грн, то підстав для її стягнення не вбачається, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо погодження між сторонами розміру відсотків за користування кредитними коштами.
Проте, погодитися з заочним рішенням суду в цій частині колегія суддів не може, виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 03 вересня 2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 30-32).
В анкеті-заяві від 03 вересня 2018 року зазначено, що відповідачка підписанням цього документу приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», розташованих на офіційному сайті банку в мережі інтернет, які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого отримала шляхом самостійного роздрукування (а.с. 30).
Також 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію щодо умов кредитування для карток «Універсальна» та «Універсальна голд», що зберігала чинність та була актуальною до 18 вересня 2018 року (а.с. 17-18).
25 травня 2021 року   ОСОБА_1  електронним підписом підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій зазначено, що вона згідно зі статтею 634 ЦК України приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua /terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі, та зобов`язується належним чином їх виконувати (а.с. 19-29). 
У вказаній заяві передбачено: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; сума/ліміт кредиту: розмір кредитного ліміту не перевищує 50 000,00 грн для карток «Універсальна», 75 000,00 грн для карток «Універсальна Gold»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; процентна ставка, відсотків річних: 42,0 % для карток «Універсальна», 40,8 % для карток «Універсальна Gold»; тип процентної ставки фіксована; порядок повернення кредиту: шляхом договірного списання з рахунку клієнта, в тому числі за рахунок кредитного ліміту в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн щомісячно; - 10% від заборгованості, але не менше 100,00 грн щомісячно – у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання; штрафів немає; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84,0% для карток «Універсальна», 81,6% для карток «Універсальна Gold».
З виписки за договором № б/н за період 25 травня 2017 року – 22 липня 2024 року (перша дата у виписці 03 вересня 2018 року, остання – 01 липня 2023 року) вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами шляхом здійснення переказів та розрахунків за покупки в магазинах, зняття готівки, а також здійснювала поповнення кредитної картки (а.с. 33-35).
Згідно наданого банком розрахунку станом на 18 липня 2024 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 33 609,92 грн, яка складається з: 26 261,98 грн заборгованості за тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 7347,94 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нарахована комісія (а.с. 36-41).
Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У силу частини 1 статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина 3 статті 1054 ЦК України).
Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно положень частин 3, 4, 6, 7 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 03 вересня 2018 року, позивач посилався на анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачкою 03 вересня 2018 року, та підписану ОСОБА_1 заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25 травня 2021 року.
Як вбачається зі змісту заяви від 25 травня 2021 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг сторони визнають простим електронним підписом такі способи підпису клієнта: ОТР-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку в мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідних послуг та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає можливість клієнту зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає Банку шляхом підписання способами, узгодженими сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів з використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження (а.с. 23).
Таким чином, колегія суддів вважає, що наданими позивачем доказами підтверджено підписання ОСОБА_1 в електронному вигляді заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг.
Як вбачається з заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25 травня 2021 року сторони погодили, що процентна ставка становить 42,0% річних для карт Універсальна та 40,8% річних для карт Універсальна Gold. Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами (а.с. 19).
Відповідачка з викладеними у заяві умовами погодилась без будь-яких зауважень або застережень, про що свідчить її підпис.
З виписки за договором і розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за відсотками почала утворюватися з травня 2022 року, зокрема, перше списання відсотків за використання кредитного ліміту здійснено 01 травня 2022 року. Банком з 01 травня 2022 року по 01 липня 2023 року нараховувались відсотки за користування кредитом за ставками 1,7% та 3,5% на місяць, що не суперечить умовам, викладеним у заяві від 25 травня 2021 року (42% річних). 
Банківські виписки  з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. 
Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін.
За таких обставин колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення відсотків необґрунтованими.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Отже, заочне рішення суду в частині вирішення спору про стягнення відсотків підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».
В іншій частині заочне рішення суду не оскаржувалося та не переглядалося.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 1), при оскарженні судового рішення в суді апеляційної інстанції – 2906,88 грн (а.с. 97, 114).
Судом першої інстанції позов банку було задоволено частково та стягнуто 1892,86 грн судового збору. Зважаючи, що з урахуванням постанови суду апеляційної інстанції позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі, то на користь позивача має бути стягнуто ще 3436,42 грн (2422,40 + 2906,88 - 1892,86).
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 грудня 2024 року у частині вирішення спору про стягнення відсотків скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) заборгованість за відсотками за користування кредитом за договором про надання банківських послуг № б/н від 03 вересня 2018 року у розмірі 7347 (сім тисяч триста сорок сім) грн 94 коп та 3436 (три тисячі чотириста тридцять шість) грн 42 коп судового збору.
В іншій частині заочне рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 травня 2025 року.

Головуючий                                                         Ю.М. Мальований 

Судді                                                                 О.В. Маміна 

М.Є. Савенко