ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/610/25 Справа № 216/8766/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2025 року                                                        м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю захисника Новака А.М. розглянувши апеляційну скаргу захисника Новака А.М. на постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 07.12.2024, о 22 год. 28 хв., у м. Кривому Розі по вул. Свято-Миколаївській, біля буд. 190 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacceti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За даним фактом 07.12.2024 уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області складено протокол серії ЕПР1 №191194, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись з постановою суду захисником Новаком А.М. в інтересах  ОСОБА_1 оскаржив постанову у апеляційному порядку, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що направлення на медичний огляд для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки не вручалось. Вважає, що поліцейським порушено вимоги Інструкції № 1452/735, тобто порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння та водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд. Вважає, що суд не має процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. У матеріалах справи немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою. Вважає, що таку бездіяльність слід розцінювати як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції. Вказує, що відеозаписом з місця події встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими за порушення правил дорожнього руху, в якого на момент зупинки не було виявлено жодних ознак наркотичного сп`яніння. Вважає, що ознаки є видуманими та свідчить про упередженість дій працівників поліції. Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду – без змін за таких підстав.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення  ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність  ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №191194 відповідно до якого 07.12.2024, о 22 год. 28 хв., у м. Кривому Розі по вул. Свято-Миколаївській, біля буд. 190 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacceti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.12.2024 року о 23:00 год. про направлення ОСОБА_1 на огляд до КП «КБКЛПД» ДОР» м.Кривий Ріг у зв`язку з виявленням працівником поліції у водія ознак наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Огляд не проводився.
Даними з рапорту поліцейського про фактичні обставини по справі.
Відеозаписами на DVD - диску, на яких зафіксовано 07.12.2024, о 22 год. 28 хв., у м. Кривому Розі по вул. Свято-Миколаївській, біля буд. 190 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacceti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції. Під час спілкування працівника поліції з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені працівником поліції ознаки наркотичного сп`яніння, та висунуто вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Водій ОСОБА_1 зачинився у своєму автомобілі тим дія водія були розцінені працівниками поліція як відмова від висунутої вимоги пройти огляд. Також водій ОСОБА_1 при намаганні працівника поліції вручити документи по справі, водій продовжував сидіти у своєму автомобілі, ухилившись від свого права отримати їх.

Довідкою ст. інспектора ВАП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Д.Дронік, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 категорії «В,С». Транспортний засіб належить ОСОБА_2 .
Карткою обліку адміністративних правопорушень, щодо ОСОБА_1 .

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції також встановив, що суд першої інстанції повно дослідив усі доводи сторони захисту, заявлені під час розгляду справи, які збігаються з доводами апеляційної скарги. Суд першої інстанції надав обґрунтовані відповіді на ці доводи, виклавши чіткі причини їх неприйняття, та не встановив підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку та направлення на медичний огляд для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки не вручалось і поліцейським порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, та водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд, є безпідставними, які спростовуються матеріалами справи.
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1  своїми діями ухилився від законної вимоги працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 не був позбавлений можливості погодитись на запропонований огляд, та не був позбавлений можливості отримати всі документи по справі, проте своїми правами не скористався та зачинився у транспортному засобі яким керував. Такі дії вірно розцінені працівниками поліція як відмова ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду та отримання документів.
Як вірно вказав суд першої інстанції у своєму рішення, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна. 
А доводи сторони захисту самі по собі не спростовують факту відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Міркування апелянта, що працівниками поліції на момент зупинки у водія не було виявлено жодних ознак наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.
Згідно матеріалів справи у водія працівниками поліції були виявлені ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови.
Вказані ознаки наркотичного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Доводи апелянту про зворотне, а саме, що з відеозапису видно, що на момент зупинки у водія не було виявлено жодних ознак наркотичного сп`яніння є безпідставними та носять суб`єктивний характер. Водій не був позбавлений можливості погодитись на вимогу працівника поліції та пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
Доводи апеляційної скарги, які, на думку апелянта, зумовлюють незаконність прийнятого рішення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у своїй сукупності зводяться до особистого тлумачення законодавства.

Доводи апеляційної скарги, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення є незаконним та необґрунтованим не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та є безпідставними і розцінюються апеляційним судом, як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.
Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Новака А.М. залишити без задоволення.
Постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя