ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/12201/24                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Кочанова П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Бєлової Л.В.,  Кучми А.Ю. 
за участю секретаря                               Коренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Компанії RHC Investments резидент Республіки Маврикій на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Компанії RHC Investments резидент Республіки Маврикій до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И Л А

Компанія RHC Investments-резидент Республіки Маврикій звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, що полягає у невиключенні компанії RHC Investments та проекту Metadoro (www.metadoro.com) з переліку інвестиційних проектів, які відповідають ознакам сумнівності та можуть нести загрозу втрати коштів громадян України,
- зобов`язати Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку виключити компанію RHC Investments та проект Metadoro (www.metadoro.com) з переліку інвестиційних проектів, які відповідають ознакам сумнівності та можуть нести загрозу втрати коштів громадян України.
Позовні вимоги мотивовані тим, що протиправна бездіяльність відповідача, яка виразилась у не розгляді заяв позивача по суті про виключення компанії RHC Investments та проект Metadoro (www.metadoro.com) з переліку інвестиційних проектів, які відповідають ознакам сумнівності та можуть нести загрозу втрати коштів громадян України. Наголошував, що така бездіяльність має негативний вплив на ділову репутацію позивача.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Компанія RHC Investments - резидент держави Маврикій є власником бренду та сайту www.metadoro.com.
Відповідно до протоколу Комітету з питань нагляду та контролю за функціонуванням ринків капіталу та організованих товарних ринків Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 4 від 28.07.2022 проект Metadoro www.metadoro.com додано до списку сумнівних проектів на веб-сторінці Комісії, зокрема до розділу «Інформації про сумнівні інвестиційні проекти, які відповідають ознакам сумнівності та можуть нести загрозу втрати коштів громадян України» (сумнівні проекти).
Дізнавшись про внесення проекту Metadoro до переліку сумнівних, позивач звернувся з адвокатськими запитами від 16.08.2022 та від 29.08.2022 до відповідача про надання інформації.
Листами від 23.08.2022 № 10/05/7748 та від 02.09.2022 № 10/05/7982 Комісією надано відповіді.
16.09.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виключення проекту Metadoro з переліку інвестиційних проектів, які відповідають ознакам сумнівності та можуть нести загрозу втрати коштів громадян України.
Листом від 03.10.2022 № 10/05/8994 відповідач повідомив про прийняття до уваги надану інформацію згідно з листа від 16.09.2022 та направлення відповідних запитів до правоохоронних органів для подальшого розгляду поставленого питання.
Повторно 01.11.2023 року позивач звернувся до Комісії з проханням виключення проекту Metadoro з переліку інвестиційних проектів, які відповідають ознакам сумнівності та можуть нести загрозу втрати коштів громадян України.
Листом від 08.11.2023 №10/02/12496 відповідач повідомив про відсутність відповідей на запити до Служби безпеки України та Департаменту кіберполіції Національної поліції України, що виключає можливість надати оцінку наданим відомостям позивача у заявах.
Враховуючи означене, позивач вважає не розглянутими по суті заяви від 16.09.2022 року та повторну від 01.11.2023 року. Як наслідок, вказані обставини позивач розцінює як протиправну бездіяльність Комісії, що порушує права компанії на недоторканість ділової репутації.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, адміністративні суди при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють їх, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Колегія суддів, перевіряючи вчинені відповідачем дії та прийняті рішення на відповідність вищезазначеним критеріям, дійшла до висновку, що вони вчинені відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» держава в особі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку здійснює державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків - комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринками капіталу, регулювання правил функціонування організованих товарних ринків і провадження клірингової діяльності щодо правочинів, вчинених на таких ринках, а також заходів щодо запобігання і протидії зловживанням і порушенням на ринках капіталу та організованих товарних ринках.
Приписами статті 2 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» визначено, що державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється, зокрема, з метою захисту прав учасників фондового ринку (у тому числі споживачів фінансових послуг) щодо фінансових послуг, які надаються особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється у таких формах, а саме: створення системи захисту прав інвесторів і контролю за дотриманням цих прав емітентами цінних паперів та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, проведення інших заходів щодо державного регулювання і контролю за випуском та обігом цінних паперів.
Частиною першою статті 5 вказаного Закону визначає, що державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.
У свою чергу діяльність Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку регулюється Положенням про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженим Указом Президента України від 23.11.2011 №1063/2011 (далі Положення).
Відповідно до п. 1 Положення Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює державне регулювання ринку цінних паперів.
Пунктом 3 Положення визначені основні завдання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, якими є:
1) формування та забезпечення реалізації єдиної державної політики щодо розвитку і функціонування ринку цінних паперів та похідних (деривативів) в Україні, сприяння адаптації національного ринку цінних паперів до міжнародних стандартів;
2) координація діяльності державних органів з питань функціонування в Україні ринку цінних паперів та похідних (деривативів);
3) завдання державного регулювання та контролю за емісією і обігом цінних паперів та похідних (деривативів) на території України;
4) захист прав інвесторів шляхом здійснення заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів та законодавства про акціонерні товариства, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень;
5) сприяння розвитку ринку цінних паперів та похідних (деривативів);
6) узагальнення практики застосування законодавства України з питань емісії (випуску) та обігу цінних паперів в Україні, розроблення пропозицій щодо його вдосконалення;
7) здійснення державного регулювання та контролю у сфері спільного інвестування;
8) здійснення у межах компетенції державного регулювання та контролю у сфері накопичувального пенсійного забезпечення;
9) здійснення у межах компетенції державного регулювання і нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму;
10) здійснення у межах компетенції заходів щодо запобігання і протидії корупції;
11) здійснення у межах повноважень, визначених законодавством, нагляду на консолідованій та субконсолідованій основі за небанківськими фінансовими групами та їх підгрупами.
Згідно з пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є захист прав інвесторів (у тому числі споживачів фінансових послуг) щодо фінансових послуг, які надаються особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.
Таким чином, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, як державний орган, здійснює державне регулювання ринку цінних паперів в межах наданих повноважень, зокрема, і щодо захисту прав інвесторів шляхом здійснення заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів та законодавства про акціонерні товариства, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.
З матеріалів даної справи встановлено, що наказом Голови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №147 від 21.09.2021 запроваджено опублікування інформації щодо осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів, у зв`язку з чим наказом затверджено 10 ознак сумнівності інвестиційного проекту та встановлено Комітету з питань нагляду та контролю за функціонуванням ринків капіталу та організованих товарних ринків проводити засідання з метою прийняття рішення щодо необхідності внесення таких осіб до списку осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів та у разі необхідності, здійснення додаткових дій щодо захисту прав інвесторів.
28.07.2022 року на засіданні Комітету з питань нагляду та контролю за функціонуванням ринків капіталу та організованих товарних ринків Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку вирішено в рамках забезпечення проведення роз`яснювальної роботи щодо захисту прав споживачів фінансових послуг, додати до списку осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів інвестиційний проект "Metodoro", щодо якого встановлено відповідність одразу декільком з « 10 ознак сумнівності інвестиційного проекту» відповідно до Наказу Голови Комісії №147 від 21.09.2021 «Про публікування інформації щодо осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів». 
Департаменту нагляду за ринками капіталу надати до АРІФРУ інвестиційний проект (зокрема, проект " Metodoro ") з метою внесення до списку осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів на офіційному веб-сайті Комісії у розділі «Діяльність», рубриці «Захист інвесторів», підрубриці «Попередження інвесторів»/
Підставою внесення Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку проекту " Metodoro " до списку сумнівних інвестиційних проектів був аналіз публічної інформації, яка доступна в мережі інтернет, про що зазначено Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку у відповіді на адвокатські запити.
Згодом на офіційному веб-сайті Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку розміщено інформацію про доповнення списку сумнівних інвестиційних проектів проект " Metodoro ".
Виходячи з приведеного вище колегією суддів встановлено, що за результатами аналізу публічної інформації, яка доступна в мережі інтернет, Комісія внесла продукт створений суб`єктом господарювання (проект " Metodoro ") до переліку осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів.
Водночас, як визначено пунктом 1 наказу Голови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №147 від 21.09.2021 на офіційній веб сторінці Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку запроваджено ведення списку осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів, а не певного проекту.
Між іншим, відповідачем внесено до вказаного Списку проект " Metodoro ", який є програмним продуктом Компанії RHC Investments резидент Республіки Маврикій.
Таким чином, відповідач при ухваленні рішення про внесення програмного продукту Компанії RHC Investments резидент Республіки Маврикій - проекту " Metodoro" до Списку, не дотримано вимоги наказу Голови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №147 від 21.09.2021, оскільки останнім запроваджено саме ведення не списку проектів, а списку осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів.
У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, виходячи з положень, закріплених зазначеною нормою Конституції України, суб`єкти владних повноважень можуть діяти лише у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.
У свою чергу, відповідачем не надведено належних обґрунтувань з посиланням на норми чинного законодавства України, які б давали відповідачу повноваження на проведення державного нагляду, контролю чи моніторингу суб`єкта господарювання, у спосіб здійснений відповідачем, як і не приведено нормативного обґрунтування порядку проведення перевірки суб`єктів господарювання на їх відповідність 10 ознакам сумнівності інвестиційного проекту.
З огляду на приведене, колегія суддів прийшла до висновку, що проводячи моніторинг/контроль діяльності позивача, з метою встановлення ознак сумнівності інвестиційного проекту та подальше віднесення його до Списку, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб визначений законодавством.
Поряд з цим, як вбачається з тексту протоколу Комітету з питань нагляду та контролю за функціонуванням ринків капіталу та організованих товарних ринків Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, взагалі відсутнє обґрунтування відповідності проекту "Metodoro" 10 ознакам сумнівності інвестиційного проекту, тобто у даному випадку оспорюване рішення, прийняте відповідачем необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відтак, з аналізу наведених вище положень, колегією суддів встановлено, що рішення про віднесення програмного продукту Компанії RHC Investments резидент Республіки Маврикій - проекту " Metodoro" до Списку, прийнято не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб визначений законами України та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (необґрунтовано).
З відповідей Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку вбачається, що проект " Metodoro" підпадає під ознаки сумнівних проектів, а саме:
-          Відсутність відповідних дозволів та ліцензій;
-          Агресивний маркетинг;
-          Відсутність реєстрації в країні залучення інвестицій;
-          Відсутність фізичного офісу;
-          Відсутність акредитації інвестора.
З адвокатського запиту позивача вбачається, що компанія не працює на українському ринку. Станом на подачу запиту серед клієнтів Компанії немає жодного громадянина України.
Виходячи зі змісту відповідей на адвокатські запити від 23.08.2022 та 02.09.2022 основною причиною для перевірки проекту " Metodoro" на відповідність ознакам сумнівних проектів та застосування до проекту вимог українського законодавства стала можливість вибору України в якості місця перебування та українського громадянства при реєстрації на сайті преокту.
З пояснень позивача вбачається, що запропоновані клієнту (або потенційному клієнту) переліки країн для вибору громадянства та місця перебування є стандартним технічним функціоналом великої кількості веб-порталів та жодним чином не може свідчити про спрямованість проекту на українську аудиторію або надавати особі гарантію відкриття торгівельного рахунку.
Також, колегія суддів, зазначає, що фахівцями Комісії було виявлено та використано саме російськомовну версію сайту проекту Metadoro. За умов, якщо б проект був спрямований, зокрема, на українську аудиторію, використовувалась би українська мова, як того вимагають положення статті 10 Конституції України.
Колегія суддів зазначає, що процедура реєстрації особи з метою відкриття торгівельного рахунку є багатоступінчастою та не обмежується лише реєстрацією на сайті проекту. Така реєстрація є лише першим етапом ідентифікації особи та аналізу Компанією можливостей взаємодії із зацікавленою особою.
З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи Компанією усунено технічну можливість вибору України з переліків країн місця перебування та громадянства. Крім того, виключено можливість доступу до сайту проекту з українських IP-адрес.
Таким чином, участь українських резидентів в проекті Metadoro надалі виключено навіть технічно, що, в свою чергу, виключає будь-які вимоги та претензії державних регуляторних органів України до компанії RHC Investments. Вказана обставина також виключає відповідність проекта Metadoro будь-яким ознакам сумнівності проектів, розробленим саме українським регулятором.
Також, як наслідок, це виключає розповсюдження на компанію RHC Investments та на проект Metadoro положень наказу Голови НКЦПФР №147 від 21.09.2021р. «Про публікування інформації щодо осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів».
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що ведення списку сумнівних інвестиційних проектів здійснюється Комісією в межах повноважень, які чітко визначені чинним Законом України «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків» та які спрямовані виключно на захист інвесторів. 
Такий список ведеться в рамках роз`яснювальної роботи щодо захисту прав споживачів фінансових послуг, має рекомендаційний характер та закликає громадян більш прискіпливо ставитися до аналізу рекламних обіцянок інвестиційних пропозицій та консультацій. 
Виходячи з приведеного вище судом апеляційної інстанції встановлено, що внесення проекту "Metadoro" до Списку відбулося в межах роз`яснювальної роботи, з метою захисту прав споживачів фінансових послуг.
Водночас колегія суддів зазначає, що чинними законодавством України у сфері цінних паперів та фондового ринку не закріплено відповідного механізму, чітких критеріїв та порядку віднесення будь-яких проектів до таких або їх виключення. Тобто, існуюче правове регулювання свідчить про відсутність чітко унормованого механізму та критеріїв за якими здійснюється віднесення/виключення суб`єктів господарювання до сумнівних інвестиційних проектів.
У даному випадку колегія суддів також акцентує увагу на принципі правової визначеності.
Так, елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, має характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії» (заява №28342/95), «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»).
У пункті 25 рішення від 10.12.2009 у справі «Михайлюк та Петров проти України» (заява № 11932/02) Європейський суд з прав людини нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.
Поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11).
Згідно з уже сталою практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах «Сєрков проти України», заява № 39766/05, пункт 51; «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України», заява № 33014/05, пункт 51, 52; «Свято-Михайлівська Парафія проти України», заява № 77703/01, пункт 115; «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), №     18139/91, пункт 37; «Санді Таймс» проти Об`єднаного Королівства» (№ 1) («SundayTimes v. The United Kingdom (№ 1) 6538/74 пункти 48-49); «Мелоун проти Об`єднаного Королівства» («Malone v. The United Kingdom»), № 8691/79, пункт 66); «Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції» («Margareta and Roger Andersson v. Sweden»), заява № 12963/87, пункт 75; «Круслен проти Франції» (Kruslin v. France), № 11801/85, пункт 27; «Ювіг проти Франції» (Huvig v. France), № 42921/09, пункт 26; «Аманн проти Швейцарії» (Amann v. Switzerland), заява № 27798/95, пункт 56).
Виходячи з приведеного колегія суддів резюмує, що Комісія під час здійснення своєї діяльності, в тому числі, яка б передбачала втручання у право відповідного суб`єкта, зобов`язана діяти у відповідності до норм чинного законодавства, навести чіткі та зрозумілі підстави таких дій.
В той же час, наводячи доводи щодо правомірності оспорюваних у даній справі дій, відповідачем здійснено посилання на такі положення, зокрема:
- пункт 4 статті 3 Положення про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року №1063/2011 - «Основними завданнями НКЦПФР є захист прав інвесторів шляхом здійснення заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів та законодавства про акціонерні товариства, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень»;
- стаття 7 Закону України «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків» - «Основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є, серед іншого, захист прав інвесторів у фінансові інструменти (у тому числі споживачів фінансових послуг у межах компетенції, визначеної Законом України про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг) та учасників ринків капіталу та організованих товарних ринків шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства про ринки капіталу та організовані товарні ринки, у тому числі про систему накопичувального пенсійного забезпечення, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень»;
- пункт 8 статті 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» - «Органи, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг забезпечують проведення роз`яснювальної роботи щодо захисту прав споживачів фінансових послуг»;
- стаття 2 Закону України «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків» - «Державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків здійснюється з метою, зокрема, захисту прав учасників ринків капіталу (у тому числі споживачів фінансових послуг) щодо фінансових послуг, які надаються особами, які провадять професійну діяльність на ринку капіталу; контролю за прозорістю та відкритістю ринків капіталу та організованих товарних ринків»;
- стаття 3 Закону України «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків» - «Державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків здійснюється, серед іншого, у таких формах: створення системи захисту прав інвесторів у фінансові інструменти і контролю за дотриманням цих прав емітентами цінних паперів та особами, які провадять професійну діяльність на ринках капіталу; проведення інших заходів відповідно до закону»;
- частина перша статті 5 Закону України «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків» - «Державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством».
Аналізуючи наведені положення колегія суддів приходить до висновку, що дійсно Комісія наділена повноваженнями на захист прав інвесторів та учасників ринків капіталу, шляхом здійснення певних заходів, тоді як такі заходи вчиняються лише у межах наданих повноважень.
Тобто будь-які заходи задля захисту прав інвесторів та учасників ринків капіталу Комісією можуть вчинятися на підставі, в межах та в порядку визначених законодавством для таких заходів.
Водночас відповідач посилаюсь на перелічені вище норми законодавства доводить правомірність вчинених ним дій, хоча приведені норми містять загальні визначення завдань та напрямків діяльності, із зауваженнями, що така діяльність здійснюється у межах повноважень, визначених чинним законодавством.
Між іншим, приведені норми не закріплюють конкретної компетенції для Комісії щодо проведення перевірки, моніторингу та внесення проекту до списку осіб, діяльність яких має ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів (список сумнівних проектів).
Відтак, в ході судового розгляду відповідачем не наведено законодавчо-закріпленого порядку контролю за проектами, які мають ознаки недобросовісного залучення коштів громадян під виглядом інвестиційних проектів, на підтвердження якого ним було здійснено перевірку/моніторинг діяльності позивача.
Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Компанії RHC Investments резидент Республіки Маврикій - задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Компанії RHC Investments резидент Республіки Маврикій - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, що полягає у невиключенні компанії RHC Investments та проекту Metadoro з переліку інвестиційних проектів, які відповідають ознакам сумнівності та можуть нести загрозу втрати коштів громадян України.
Зобов`язати Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виключити Компанію RHC Investments та проекту Metadoro з переліку інвестаційних проектів, які відповідають ознакам сумнівності та можуть нести загрозу втарти коштів громадян України.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          Л.В. Бєлова

                                                                                                    А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено «03» квітня 2025 року.