ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року	Львів	Справа № 300/1846/24 пров. № А/857/22897/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                    Мікули О. І.,
суддів          -                                                 Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі №300/1846/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Голови Болехівської міської ради Яцинина Івана Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

суддя в 1-й інстанції – Тимощук О. Л.,
дата ухвалення рішення – 08 серпня 2024 року,
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                     в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Голови Болехівської міської ради Яцинина Івана Васильовича, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження Болехівського міського голови Яцинина Івана Васильовича від 14 лютого 2024 року №25-р “Про застосування дисциплінарного стягнення до головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Уляни Юзьків”.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що обов`язок подання суду всіх наявних документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі, покладено на відповідача. Звертає увагу на те, що відповідачем всупереч вимогам Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950 жодного рішення про проведення службового розслідування не приймалося, будь-який акт за результатами службового розслідування комісією не складався, з актом службового розслідування, доповідною запискою начальника відділу правового забезпечення та питань майна комунальної власності виконавчого комітету Болехівської міської ради Ольги Кудли від 14 лютого 2024 року, поясненнями начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Богдана Чеха, які стали підставою для накладення дисциплінарного стягнення, вона не ознайомлювалася. На зборах трудового колективу за наслідками розгляду відповідно до резолюції міського голови її доповідної записки від 07 лютого 2024 року №85 не розглядалось, що свідчить про порушення відповідачем процедури притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Також зауважує, що для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності, разом з тим, на думку апелянта, в її діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення. Однак будь-яких порушень Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування вона не вчиняла, викладені у доповідній записці заступниці міського голови Ілони Калитин від 06 лютого 2024 року не відповідають дійсності. Будь-які належні та допустимі докази вчинення нею дисциплінарного проступку відсутні. Крім того, зазначає, що пояснення начальниці Архівного відділу виконавчого комітету Болехівської міської ради від 29 липня 2024 року не відносяться до жодного із передбачених ч.2 ст.72 КАС України засобів доказування. Таким чином, відповідачем допущено порушення процедури притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а тому оскаржуване розпорядження Болехівського міського голови Яцинина І. В. від 14 лютого 2024 року № 25-р “Про застосування дисциплінарного стягнення до головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Уляни Юзьків” є протиправним та підлягає скасуванню. З врахуванням наведеного вище просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що у зв`язку з прийняттям рішення про ліквідацію первинної профспілкової організації працівників виконавчого комітету Болехівської міської ради та виходом працівників з первинної профспілкової організації надати згоду чи відмову на притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача не є можливим. Вказує, що надані разом з поясненнями копії протоколу зборів первинної профспілкової організації працівників виконавчого комітету Болехівської міської ради від 10 травня 2024 року №2 та постанови президії Івано-Франківського  обкому Профспілки працівників державних установ  від 14 червня 2024 року №16/4 «Про ліквідацію Болехівської міської організації Профспілки» є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73-75 КАС України. Звертає увагу на те, що законодавцем визначено право роботодавця щодо проведення службового розслідування у відповідних випадках, вичерпний перелік яких визначений п.1 Порядку №950, а не обов`язок останнього щодо проведення службового розслідування в таких випадках. Позивачем надано пояснення, які були враховані відповідачем при застосуванні дисциплінарного стягнення у виді догани. Крім того, підставою для застосування дисциплінарного стягнення слугувала доповідна записка заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_2 , факти, викладені у доповідній записці підтверджені поясненнями начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Богдана Чеха. Також зауважує, що ОСОБА_3 станом на дату прийняття оскаржуваного розпорядження обіймала посаду начальника відділу правового забезпечення та питань майна комунальної власності виконавчого комітету Болехівської міської ради, в структуру якого введена посада головного спеціаліста з питань кадрової роботи та нагород, а тому доводи позивача про те, що доповідна записка заступника міського голови мала бути скерована до ОСОБА_4 є помилковими. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є посадовою особою місцевого самоврядування та проходить службу на посаді головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради.
Заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Ілоною Калитин 06 лютого 2024 року подано доповідну записку на ім`я міського голови щодо порушення головним спеціалістом, екологом відділу житлово - комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Уляною Юзьків правил етичної поведінки (а.с.40).
У доповідній записці від 06 лютого 2024 року зазначено, що заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Ілона Калитин 06 лютого 2024 року о 13 год 00 хв перебувала біля приміщення, в якому розміщено відділ житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради за адресою: вул. 24 Серпня, 11, м. Болехів. З приводу звернення жителів вулиці Н.Яремчука м. Болехова, заступник міського голови зайшла до головного спеціаліста відділу житлово комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Уляни Юзьків та виявила її відсутність на робочому місці.
Начальник відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Богдан Чех повідомив, що головний спеціаліст, еколог відділу Уляна Юзьків пішла в міську раду (пл. І.Франка,12 м.Болехів). На прохання заступника міського голови, начальник відділу житлово - комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Богдан Чех зателефонував до ОСОБА_5 . При розмові включив гучномовець та повідомив, що до неї прийшла заступник міського голови ОСОБА_6 . На питання заступника міського голови до головного спеціаліста, еколога Уляни Юзьків про відсутність її на робочому місці, остання почала нецензурно висловлюватися в сторону заступника міського голови ОСОБА_2 .
Після закінчення телефонної розмови, повертаючись до адміністративного приміщення Болехівської міської ради, розташованого на пл. І.Франка,12 м. Болехів, перетинаючи вулицю 24-го Серпня, заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Ілона Калитин зустріла головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Уляну Юзьків, яка почала кричати в її адресу “Ти не маєш що робити, худоба” (а.с.40).
У зв`язку з цим, у доповідній записці від 06 лютого 2024 року заступник міського голови Ілона Калитин просила відповідача вжити щодо ОСОБА_1 передбачених законодавством заходів за порушення правил етики.
Позивач 07 лютого 2024 року подала міському голові пояснення (доповідна записка), в якому зазначила, що 06 лютого 2024 року о 12:55 год вона повідомила начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою Богдана Чеха, що іде в головний корпус, до першого заступника міського голови Василя Юрочка підписати листи. 
По дорозі до головного корпусу побачила заступницю міського голови ОСОБА_7 , яка розмовляла по телефону, підсміхаючись дивилась на неї.
О 13:01 год на її приватний номер телефону зателефонував начальник відділу Богдан Чех. Вона із поваги до начальника відділу підняла трубку свого приватного телефону. Про те, що він включив гучномовець, і про те що до розмови хоче підключитись ОСОБА_6 її не попереджено. Начальник відділу спитав де вона перебуває, і що її хоче бачити ОСОБА_6 , і питав чому її не має на робочому місці, на що позивач повідомила, що іде з головного корпусу.
Також у поясненнях позивач зазначила, що по “дорозі в кабінет”, біля приміщення Приватбанку, вона знову побачила ОСОБА_7 , яка переходила вулицю 24 Серпня, не звертаючи уваги на неї. ОСОБА_1 спитала у заступника міського голови “що ви хотіли у мене”, “чи ви не маєте роботи, лише мене пильнувати”. ОСОБА_8 почала кричати їй в спину недостойні слова аж до магазину “Автозапчастини”.
Водночас у поясненнях позивач зазначила про своє враження стосовного того, що ОСОБА_6 бачила, що вона іде в головний корпус Болехівської міської ради і створила такий “цирк” (а.с.42).
Начальник відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради ОСОБА_9 у своїх поясненнях від 07 лютого 2024 року повідомив, що факти, викладені у доповідній записці заступника міського голови І.Калитин (реєстр. № 85/02.1-15/24 від 07 лютого 2024 року) мали місце та підтвердив їх (а.с.43).
Розпорядженням міського голови м.Болехова Яцинина І.В. від 14 лютого 2024 року №25-р “Про застосування дисциплінарного стягнення до головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради ОСОБА_1 ” оголошено догану головному спеціалісту, екологу відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради ОСОБА_1 за порушення статті 38 Закону України “Про запобігання корупції”, Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 (а.с.10-12).
Вважаючи таке розпорядження міського голови протиправним, ОСОБА_1 через уповноваженого представника звернулася у суд за захистом своїх прав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження Болехівського міського голови Яцинина Івана Васильовича від 14 лютого 2024 року №25-р “Про застосування дисциплінарного стягнення до головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Уляни Юзьків” прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття, а тому таке є правомірним та підстави для його скасування відсутні.
Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст.1 та 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року №2493-III (далі- Закон №2493-ІІІ) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно зі ст.4 Закону №2493-III одним із основних принципів, на яких здійснюється служба в органах місцевого самоврядування, є підконтрольність, підзвітність, персональна відповідальність за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків.
За змістом ст.8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-III основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.
Частина 3 статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-III передбачає, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.139 Кодексу законів про працю України, затвердженого Законом від 10 грудня 1971 року №322-VIII (далі-КЗпП України) працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення.
Органи, правомочні застосовувати дисциплінарні стягнення, визначені статтею 147-1 КЗпП України, відповідно до якої дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Цією ж статтею передбачено, що на працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.
За змістом ст.148 цього ж Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, зокрема: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
Стаття 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується уповноваженим органом до працівника, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.
Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2024 року міським головою м.Болехова ОСОБА_10 прийнято розпорядження №25-р “Про застосування дисциплінарного стягнення до головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради ОСОБА_1 ”, яким головному спеціалісту, екологу відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради ОСОБА_1 за порушення статті 38 Закону України “Про запобігання корупції”, Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 оголошено догану (а.с.10-12).
Відповідно до ст.38 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 за №1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.
Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, які затверджені наказом Національного агентства України з питань державної служби 05.08.2016 №158 є узагальненням стандартів етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, якими вони зобов`язані керуватися під час виконання своїх посадових обов`язків.
Згідно з п.4 Розділу 1 Загальних правил етичної поведінки поведінка державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування має забезпечувати довіру суспільства до державної служби та служби в органах місцевого самоврядування.
Розділом 2 Загальних правила етичної поведінки визначено загальні обов`язки державного службовця та посадової особи місцевого самоврядування.
За змістом п.5 Розділу 2 Загальних правила етичної поведінки державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації), з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб, не проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими.
Відповідно до п.8 зазначеного Розділу Правил державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування мають дбати про авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також про позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування, що включає дотримання правил етикету, належного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, встановленого внутрішнього службового розпорядку.
Згідно з абз.3 п.1 Розділу 1 Загальних правила етичної поведінки при прийнятті на державну службу або на службу в органи місцевого самоврядування особа ознайомлюється з цими Загальними правилами. Відмітка про таке ознайомлення додається до особової справи державного службовця чи посадової особи місцевого самоврядування.
Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 10 серпня 2016 року та 05 травня 2023 року ознайомлена із Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування (а.с.44,45).
З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2024 року мала місце конфліктна ситуація між головним спеціалістом, екологом відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради ОСОБА_1 та заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів І. Калитин, при якій ОСОБА_11 під час телефонної розмови, переведеної у режим “гучномовець”, з начальником відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради ОСОБА_12 , поруч з яким знаходилися ОСОБА_6 , допустила використання нецензурної лексики стосовно ОСОБА_2 .
На підтвердження вищевказаної конфліктної ситуації ОСОБА_13 06 лютого 2024 року подала доповідну записку на ім`я міського голови ОСОБА_14 (а.с.40).
Відповідно до листа №850/021-18/24 від 07 лютого 2024 року міський голова ОСОБА_15 просив ОСОБА_16 надати пояснення по фактах, викладених у доповідній записці заступника міського голови ОСОБА_13 (а.с. 41).
Позивач 07 лютого 2024 року подала доповідну записку на ім`я міського голови, в якій описала події, що мали місце 06 лютого 2024 року. 
Зі змісту доповідної записки ОСОБА_16 вбачається, що під час телефонної розмови з ОСОБА_12 їй не було відомо про включений гучномовець і про те, що до розмови хоче приєднатися ОСОБА_6 . Вказала, що у неї складається дивне враження, що заступниця міського голови ОСОБА_6 умисно створила такий “цирк”.
Крім того, у доповідній записці позивач зазначила, що викладені вислови у доповідній записці ОСОБА_2 , як посадової особи місцевого самоврядування, є неприйнятними та не відповідають Загальним правилам етичної поведінки державних службовців та посадової особи місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби 05.08.2016 №158. Разом з тим, повідомила, що у її лексиконі відсутні вирази, які вжила заступниця міського голови ОСОБА_6 у своїй доповідній записці від 07 лютого 2024 року та те, що такі вирази притаманні ОСОБА_17 з моменту призначення її на посаду (а.с.42).
Матеріалами справи також стверджується, що 07 лютого 2024 року начальник відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради ОСОБА_9 надав пояснення з питань, викладених у доповідній записці заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_2 , та повідомив наступне: “Факти, викладені у доповідній записці заступника міського голови ОСОБА_13 (реєстр. № 85/02.1-15/24 від 07 лютого 2024 року) мали місце і їх підтверджую” (а.с.43).
14 лютого 2024 року начальником відділу правового забезпечення та питань майна комунальної власності виконавчого комітету Болехівської міської ради ОСОБА_18 направлено міському голові ОСОБА_19 доповідну записку №8/04.1-08 про розгляд доповідної записки заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_13 від 06 лютого 2024 року, в якій, зокрема, зазначено, що факти, викладені в доповідній записці ОСОБА_13 мали місце та підтверджені поясненнями, наданими начальником відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Б. Чехом. Вказані факти є порушенням Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування на думку відповідача (а.с.46-49).
Колегія суддів зазначає, що наведені вище докази не спростовані позивачем, наявність конфліктної ситуації між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 підтверджується поясненнями начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Б. Чехом від 07 лютого 2024 року, який був присутнім під час тієї ситуації та вказав, що “…факти, викладені у доповідній записці заступника міського голови ОСОБА_13 (реєстр. № 85/02.1-15/24 від 07 лютого 2024 року) мали місце і їх підтверджую”, а також доповідною запискою начальника відділу правового забезпечення та питань майна комунальної власності виконавчого комітету Болехівської міської ради О. Кудлою №8/04.1-08 від 14 лютого 2024 року.
Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, які слугували підставою для прийняття спірного розпорядження (використання позивачем нецензурної лексики стосовно ОСОБА_2 ) мали місце 06 лютого 2024 року та те, що такі дії позивача є порушенням статті 38 Закону України “Про запобігання корупції”, Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування підтверджено відповідачем, а тому у останнього були наявні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення норм етичної поведінки. 
При цьому, колегія суддів не може залишити поза увагою покликання апелянта на відсутність проведення службового розслідування щодо неї та вважає необхідним зазначити наступне.
Процедуру проведення службового розслідування стосовно осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» визначає Порядок проведення службового розслідування, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №950 від 13.06.2000 (далі - Порядок №950).
Так, п.2 Порядку №950 передбачає, що службове розслідування може бути проведено в разі:
- невиконання або неналежного виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чи особою, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, а також недодержання вимог законодавства;
- внесення подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконанню вимог Закону в інший спосіб;
- вимоги особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чи особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри.
У випадку, передбаченому абзацом третім цього пункту, службове розслідування проводиться за фактом виявленого порушення або стосовно особи, яка вчинила таке порушення.
За анонімними повідомленнями, заявами та скаргами службове розслідування не проводиться, крім випадків, коли анонімне повідомлення стосується порушення вимог Закону та наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.
Таким чином, здійснюючи аналіз п.2 Порядку №950, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що законодавцем визначено право роботодавця щодо проведення службового розслідування, а не обов`язок останнього щодо проведення службового розслідування в таких випадках, а тому непроведення службового розслідування щодо дій позивача у спірних правовідносинах не може бути підставою для скасування оскаржуваного розпорядження, що спростовує доводи апелянта в цій частині.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень КЗпП України притягненню працівника до дисциплінарної відповідальності повинно передувати: вчинення проступку, який обов`язково кваліфікується як дисциплінарне правопорушення за своїм складом (суб`єкт і об`єкт порушення/суб`єктивна і об`єктивна сторона порушення); пропонування особі, яка вчинила дисциплінарний проступок надати пояснення по обставинах події; притягнення до відповідальності в строк, встановлений законодавством про працю (не пізніше одного місяця з дня виявлення).
Матеріалами справи стверджується, що відповідачем дотримано процедуру притягнення позивача до відповідальності, відібрано пояснення у позивача та службових осіб та накладено дисциплінарне стягнення у строки, визначені законом.
Крім того, колегія суддів зауважує, що на момент прийняття оскаржуваного розпорядження від 14 лютого 2024 року №25-р доказів того, що ОСОБА_1 була членом виборного органу (профспілкового комітету) первинної профспілкової організації працівників виконавчого комітету Болехівської міської ради матеріали справи не містять, а відтак доводи апелянта в цій частині колегія суддів відхиляє.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розпорядження Болехівського міського голови Яцинина Івана Васильовича від 14 лютого 2024 року №25-р “Про застосування дисциплінарного стягнення до головного спеціаліста, еколога відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Уляни Юзьків” прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття, а тому таке є правомірним та підстави для його скасування відсутні.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі №300/1846/24  – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 10 квітня 2025 року.