Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/321/25                 Головуючий у суді І інстанції: Петренко С.Ю.
Категорія: ч. 4 ст. 172-6 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                         Бондарчук Р.А., 
з участю:
прокурора Назарука С.Л.,
представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Ковальова А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький, апеляційну скаргу адвоката Ковальова А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Червона Кам`янка, Олександрійського району, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).
Стягнуто з  ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», а саме будучи депутатом восьмого скликання Олександрійської районної ради Кіровоградської області, являючись згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог підпунктів 2, 7 частини 1 статті 46 Закону, подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Ковальов А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі, за закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що за приписами ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою-шостою статті 16414, статтями 21215, 21221 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.
У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019р. у справі № 149/2498/17).
З матеріалів справи вбачається, що допущене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було виявлене уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції 12 липня 2024 року.
10 вересня 2024 року був складений обґрунтований висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.
При цьому, лише 17 січня 2025 року прокуратурою складений протокол про адміністративне правопорушення, що свідчить про зловживання посадовими особами Кіровоградської обласної прокуратури своїми процесуальними правами.
Навіть якщо відраховувати строк притягнення ОСОБА_1 від моменту складання обґрунтованого висновку про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП, встановлений ч. 4 ст. 38 КУпАП арок притягнення до адміністративної відповідальності сплив 10 березня 2025 року, а протилежний висновок суду місцевої інаанції свідчить про поверхневе з`ясування істотних обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вислухавши пояснення апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора який заперечував щодо апеляційних вимог вважаю, що апеляційну скаргу необхідно апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – без змін, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підставі ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення – діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно з ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №28/25 від 17.01.2025 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Олександрійської районної ради Кіровоградської області, являючись згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 46 Закону, подала завідомо недостовірні відомості у декларації, а саме недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 981 949,79 грн.
- декларацією ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру декларацій;
- обґрунтованим висновком щодо виявлення ознак адмінстратвиного правопорушення пов`язаного з корупцією;
- інформацією з Дрежавного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиниго реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна;
- договорами купівлі продажу квартири;
- витягами з протоколу сесій Олександрійської районної ради Кіровоградської області восьмого скликання від 02.12.2020 відповідно до яких ОСОБА_1 обрано депутатом Ради.
Таким чином докази, що містяться у матеріалах справи в їх сукупності, свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, доведена у повному обсязі.
При цьому необхідно зазначити про те, що адвокат Ковальов А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції не оспорював вину ОСОБА_1 .

Отже, в апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», а саме будучи депутатом восьмого скликання Олександрійської районної ради Кіровоградської області, являючись згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог підпунктів 2, 7 частини 1 статті 46 Закону, подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

Згідно із положеннями ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляджу справи про адміністративне правопорушення строків для накладення стягнення.
Системний аналіз положень статті 38, 247, 254 КУпАП дає підстави зробити висновок, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з моментом, коли встановлено особою уповноваженою на складання протоколу, що у діях особи є склад правопорушення. Процесуально цей висновок оформлюється у вигляді протоколу. Дії особи, уповноваженої на складання протоколу, до моменту його складення можуть свідчити про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що таке діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається лише при складенні протоколу (в даному випадку 17.01.2025), після перевірки та зібрання усіх доказів, отримання пояснень від особи.
Як вбачається із матеріалів справи повне зібрання документів та отримання щодо його дій при заповнені і поданні щорічної декларації були отримані саме в грудні 2024 року, тобто перебіг строку почався саме з вказаної дати та свідчить про відсутність спливу строку притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Отже, доводи про необхідність відрахування строку з 10 вересня 2024 року коли посадовими особами НАЗК був складений обґрунтований висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, не можуть бути враховані, оскільки строк починається не з моменту повідомлення про факт, а з моменту проведення повної перевірки і збирання достатніх, переконливих доказів, щоб скласти протокол. Інформація надана посадовими особами НАЗК про наявність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення,ще підлягала перевірці, отримана уповноваженим органом.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1  адміністративне стягнення в межах санкції ч.4 ст.172-6 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є частково обґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково. 

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу адвоката Ковальова А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , – залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП– залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                  Р.А. Бондарчук