КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 761/20786/22                                                                                    Головуючий у І інстанції Притула Н.Г.
Провадження №22-ц/824/9670/2025                                                               Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
29 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кулішенка Миколи Юрійовича на ухвалу Шевченківського  районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кірюхова Наталя Сергіївна, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину, 
ВСТАНОВИВ:
 
У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кірюхова Наталя Сергіївна, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину.
14 березня 2025 року, під час судового засідання, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5. заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі №761/21269/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора, запису про право власності, витребування майна.
Клопотання обґрунтовано тим, що предметом позову у справі №761/21269/24  є вимоги ОСОБА_2 про: скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Гуляєва О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинених відносно квартири АДРЕСА_1 ; скасування запису про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; витребування у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 .
Таким чином у Шевченківському районному суді м. Києва перебуває на розгляді дві цивільні справи відносно одного і того ж майна між одними і тими особами з приводу законності набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 і подальшого розпорядження нею.
Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5.  просив провадження у справі № 761/20786/22 зупинити до набрання рішенням у справі №761/21269/24  законної сили. 
Ухвалою Шевченківського  районного суду м. Києва  від 14 березня 2025 року зупинено провадження у цивільній справі №761/20786/22 до набрання законної сили рішенням у справі №761/21269/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про скасування рішення державного реєстратора, запису про право власності, витребування майна.
Не погоджуючись з даною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Кулішенко М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не встановлення судом дійсних обставин справи, просить скасувати ухвалу Шевченківського  районного суду м. Києва  від 14 березня 2025 рокута справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що позов у даній справі  стосується визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 27 грудня 2019 року між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , з підстав його фіктивності, вчиненим без наміру створення правових наслідків, обумовлених договором.
Предметом розгляду у справі №761/21269/24, є вимоги ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Гуляєва О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вчинених відносно квартири АДРЕСА_1 у 2014 році, скасування запису про право власності на дану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та витребування у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 спірної квартири.
Таким чином, представник ОСОБА_1 - адвокат Кулішенко М.Ю. вважає, що розгляд судом питання про законність набуття ОСОБА_3 у 2014 році права власності на квартиру АДРЕСА_1 немає жодного значення для визначена правомірності його подальших дій пов`язаних із відчуженням цієї квартири н користь добросовісного набувача  ОСОБА_6 у 2019 році, що є предметом розгляду у справі № 761/20786/22.
В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ЦПК України не вказав, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду іншої справи з даною справою, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справ.
27 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Шевченківського  районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року залишити без змін.
Відзив обґрунтований тим, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи №761/20786/22 про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири до вирішення іншої справи № 761/21269/24 про встановлення судом законності набуття продавцем ОСОБА_3 права власності на спірне майно - квартину АДРЕСА_1 , оскільки між цими двома справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок. 
Тобто, якщо судом буде встановлено незаконність набуття продавцем ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , то правочин укладений ОСОБА_3 щодо продажу спірної квартири на користь ОСОБА_6 , в силу закону, буде нікчемним, оскільки продавець в такому випадку не набув на підставах і у порядку визначеному законом прав власника майна і відповідно не міг цим майном розпоряджатися на власний розсуд. 
Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п. 14 ч.1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання рішенням законної сили у справі №761/21269/24.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони зроблені відповідно до норм чинного законодавства.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з п. 5 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що ця норма застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.             
З матеріалів справи вбачається, що у справі, яка переглядається апеляційним судом, в своїх вимогах ОСОБА_2 просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений 27 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , зобов`язати ОСОБА_6 повернути ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , а в зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати недійсною угоду про партнерство та інвестування, укладену 10 червня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
У справі №761/21269/24, що знаходиться на розгляді Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_2 просила скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Гуляєва Олексія Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 12292593 від 09 квітня 2014 року, скасувати запис про право власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який проведений 18 березня 2014 року реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Кендзьорою В.Я., номер запису про право власності: 5311342; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 336680780000, витребувати на користь ОСОБА_2 кв. АДРЕСА_1 .      
Таким чином, предметом розгляду справи №761/20786/22 та предметом розгляду справи №761/21269/24 є оскарження правочинів щодо переходу права власності кв. АДРЕСА_1  до ОСОБА_2 .
Позивачами у вказаних справах є ОСОБА_2 , відподачами - ОСОБА_3 .       
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що розгляд справи №761/20786/22 про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири є неможливим до набрання рішенням законної сили у справі №761/21269/24, оскільки даною справою буде встановлено законність набуття продавцем ОСОБА_3 права власності на спірну кв. АДРЕСА_1 .      
На думку судової колегії, розгляд справи, яка на даний час переглядається Київським апеляційним судом, буде передчасним, оскільки наслідки розгляду справи №761/21269/24, що знаходиться у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва, будуть прямо впливати на розгляд справи №761/20786/22 та ухваленням судового рішення по суті позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у даній справі є необгрунтованим та суперечить принципу ефективності судового процесу і перешкоджає подальшому провадженню у справі, порушує ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумності строків розгляду справи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження, оскільки ст. 252 ЦПК України вказує саме про право суду зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, що у свою чергу покладає на суд обов`язок урахувати усі істотні обставини справи.               
Крім того, у розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Нетотожність хоча б одного з них позбавляє суд посилатися на тотожність позовів при застосуванні норм матеріального права щодо закриття, зупинення провадження у справі, чи залишення позову без розгляду.
Таким чином, між справами, що розглядаються повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.
Аналогічну позицію викладено у постановах Верховного Суду від 02.09.2020 №417/7171/19, від 12.08.2020 №347/2115/17, від 27.02.2019 №308/5006/16-ц, від 22.05.2019 № 640/7778/18, від 22.08.2018 №372/2230/17-ц, від 18.01.2018 № 462/4152/16-ц та інших подібних справах.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, свої висновки щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином мотивував та керуючись вимогами п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України дійшов правильного висновку про зупинення провадження у даній справі, оскільки ухвалення остаточного судового рішення у справі №761/21269/24 безпосередньо впливає на розгляд по суті даної справи.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, порушив завдання та принципи цивільного судочинства щодо розумності строків розгляду справи, є необґрунтованими, оскільки ст. 251 ЦПК України чітко окреслені випадки, в яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а у ст. 253 Кодексу визначені строки, на які зупиняється провадження у справі.
За таких обставин, аргументи апеляційної скарги не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.
Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд  
ПОСТАНОВИВ:           
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кулішенка Миколи Юрійовича залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського  районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року залишити без змін
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п. 2 ч.1 ст. 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови складений  29 травня 2025  року.

Судді:                                                                                      Д.О. Таргоній 
 
                                                                                                 С.А. Голуб 
 
                                                                                                 Т.А. Слюсар