ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-о-112/11  Номер провадження 22-ц/814/397/25	Головуючий у 1-й інстанції Дігтяр  М.І.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі: 

головуючого судді: Чумак О.В.,
суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.
за участі секретаря Чемерис А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  представника ОСОБА_1 адвоката Кумечко Марини Сергіївни на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2011 року, ухвалене суддею Дігтярем М.І., у справі за заявою Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:
Тарасівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина складається із земельної частки (пай) у розмірі 2,88 умовних кадастрових гектарів.
В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_2 помер понад один рік, спадкова справа після його смерті не відкривалась, заяви про прийняття спадщини спадкоємцями не подавались, тому майно, що належало йому на день смерті підлягає передачі у розпорядження органу місцевого самоврядування.
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.11.2011 року визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Бобрівник, Зіньківського району, Полтавської області, який до дня смерті проживав в с. Бобрівник, Зіньківського району, Полтавської області у вигляді земельної частки (пай) у розмірі 2,88 умовних кадастрових гектарів та віднесено її до земель запасу Тарасівської сільської ради. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився представник ОСОБА_1  адвокат Кумечко М.С. та подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись нате, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на час смерті спадкодавця разом з ним проживав його син ОСОБА_1 , який фактично прийняв спадщину. Тому суд безпідставно визнав її відумерлою. Факт проживання ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_2 підтверджується довідкою Тарасівського старостинського округу виконавчого комітету Зінківської міської ради Полтавської області.
У судове засідання заявник не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Неявка представника заявника не перешкоджає розгляду справи відповідно до ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 – адвоката Кумечко М.С., перевіривши рішення місцевого суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України  судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 255 та 257 цього Кодексу.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 , проживав у с. Бобрівник, Зіньківського району, Полтавської області.
Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Тарасівською сільською радою Зіньківського району Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.
На день смерті ОСОБА_2 на праві власності належала земельна частка (пай) на території Тарасівської сільської ради у розмірі 2,88 у.к.г.
Задовольняючи заяву про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні спадкоємці після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у власності якого перебувала земельна частка (пай), а після смерті спадкодавця минуло більше року, тому спадщина належна йому підлягає визнанню відумерлою.
Колегія суддів апеляційного суду вважає передчасними висновки місцевого суду, з огляду на таке.
Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою (п. 8 ч.2 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до статті 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
За ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.
Згідно із ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.
Статтею  338 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Відповідно до ч.1-4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до довідки наданої Тарасівським старостинським округом виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області від 16.01.2024 року № 03.14-05/25 місце проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 15.09.2008 року за вказаною адресою також зареєстроване місце проживання таких осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (пасербник).
Згідно відомостей з погосподарської книги № 2 за 2006-2010 роки домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 прибув на територію ради 20.08.2007 та вибув 25.10.2010. 
Разом з тим відомості щодо дослідження судом першої інстанції факту проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 спадкоємців у матеріалах справи відсутні.
Син спадкодавця - ОСОБА_1 до участі у справі залучений не був.
За таких обставин висновки суду першої інстанції про задоволення вимог Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою є передчасними, та, враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що у даному випадку виник спір щодо майна, належного спадкодавцю, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження.
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 листопада 2011 року та залишення без розгляду заяви Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою, роз`яснивши заінтересованим особам право подання позову на загальних підставах. 

Керуючись ст. 367, п.4 ч.1 ст. 374, ч. 6 ст. 294, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 адвоката Кумечко Марини Сергіївни задовольнити частково.
Рішення  Зіньківського районного суду Полтавської області від  24 листопада 2011 року скасувати. 
Заяву Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.
Роз`яснити заінтересованим особам право подання позову на загальних підставах. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
Повний текст постанови складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий суддя О.В.Чумак
Судді: Ю.В.Дряниця 
Л.І.Пилипчук