СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року                                      м. Харків                        Справа № 922/3188/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Стойка О.В., суддя Попков Д.О. , суддя  Радіонова О.О.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,
від учасників справи:
від Позивача: Шатохін М.С.– представник;
від Відповідача:–Кулик О.І.- представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу   Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ вх. №95 Х/3 на     рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 у справі № 922/3188/24

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Завод Фрунзе", м. Харків

про стягнення 1441592,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Акціонерне товариство “Укртрансгаз» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства “Завод Фрунзе” (далі - Відповідач) 1441592,46 грн, з яких: 930389,46 грн – пені та 511203,00 грн - штрафу.
  Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 у справі №922/3188/24 позов задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 279116,83 грн пені, 153360,90 грн штрафу, відшкодовано 21623,89 грн судового збору,  в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 06.11.24 у справі №922/2249/24 в частині відмови у стягненні пені у розмірі 489 106,80 грн. та 188 118,00 грн штрафу скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в цій частині.
За доводами апеляційної скарги:
- суд першої інстанції в порушення ст. 233 ГК України не встановив та не зазначив у рішенні виняткових обставин, які би слугували підставою для зменшення штрафних санкцій та не дотримався справедливого балансу інтересів сторін;
- суд прийняв до уваги лише стан господарських справ Відповідача та не врахував економічного стану Позивача, на стратегічно важливе підприємство якого покладено забезпечення безперебійного транспортування природного газу, його закупівлю для балансування газотранспортної системи, що потребує значних коштів та зусиль;
- суд не врахував, що Відповідач уклав вказаний Договір з метою одержання прибутку і вказаний випадок порушення ним умов Договору не є винятковим, тому застосована судом до Відповідача відповідальність не є пропорційною вчиненому порушенню зобов`язання.
    Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 у справі №922/3188/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача на рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 у справі №922/3188/24, а ухвалою від 07.01.2025 розгляд справи призначено на 17.03.2025 о 11:30.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів апеляційної скарги Позивача, вважав рішення суду законним та обґрунтованим з огляду на таке:
-матеріалами справи не підтверджується, що Позивач або треті особи зазнали збитків через прострочення поставки товару;
-розмір штрафної санкції (штраф та пеня) становить більше 28,2 % від вартості товару та призводить до безпідставного збагачення Позивача;
- наявні очевидні форс-мажорні обставини, які об`єктивно вплинули на хід виконання укладеного Договору, адже розташування Відповідача на прикордонній території, перебування під постійними обстрілами значно ускладнюють здійснення господарської діяльності та виконання господарських договорів;
-діяльність підприємства Відповідача відграє стратегічну роль у забезпеченні обороноздатності країни.
У судовому засіданні представник Позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду в оскаржуваній частині.
Представник Відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, рішення суду просив залишити без змін.
Ухвалення постанови відкладено до 19.03.2025 о 11:30.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:
– укладення 07.06.2023 між Позивачем, як покупцем, та Відповідачем, як постачальником, Договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) №  2306000023, за умовами якого Відповідач зобов`язався у визначений цим Договором строк передати у власність Позивач «Конструкції та їх частини (огорожа та комплектуючі)» (далі– товар), зазначені у специфікації, яка наведена у додатку 1 до цього договору, а Позивач - прийняти та оплатити такі товари (далі-Договір);
-здійснення Відповідачем поставки товару Позивачу за видатковими накладними №  101999 від 10.08.2023 на суму 722352,00 грн, № 102426 від 15.08.2023 на суму 721620,00 грн, № 102581 від 16.08.2023 на суму 180475,20 грн та № 105240 від 13.09.2023 на суму 165360,00 грн., всього на суму 1789807,20 грн;
-встановлення Позивачем невідповідності умовам Договору щодо якості (комплектності) товарів поставлених товарів за видатковими накладними, а саме: № 101999 від 10.08.2023 на суму 722352,00 грн, № 102426 від 15.08.2023 на суму 721620,00 грн,  102581 від 16.08.2023 на суму 180475,20 грн та № 105240 від 13.09.2023 на суму 165360,0 грн, про що складено акти № 3108 від 31.08.2023, № 300 від 31.08.2023, № 2209 від 22.09.2023;
- повідомлення Відповідача листом від 30.08.2023 року № 1001ВИХ-23-6909 про встановлені недоліки в поставленій продукції;
-повідомлення Позивача листом № 70/23 про наміри проведення комісії ТМЦ та огляду продукції у м. Полтава та Львівській обл., смт. Угерського (склад БМУ -4) без участі представників Відповідача;
- направлення Позивачем на адресу Відповідача листів від 07.09.2023 року № 1001ВИХ-23-7090 від 11.10.2023 року № 1001ВИХ-23-8026 про недоліки в поставленій продукції з проханням усунути відповідні недоліки у найкоротший термін;
-повідомлення Позивача листами від 03.10.2023 року вих. № 72/23, від 25.10.2023 року вих. № 85/23 про готовність усунення недоліків в найближчі терміни;
- стягнення рішенням Господарського суду Харківської області від 29.02.2024(набрало законної сили) в межах справи № 922/5146/23 на користь Позивача у даній справі 357 961,44 грн. штрафу за поставку неякісного (некомплектного) товару та 5   369,42 грн. судового збору;
-нездійснення Відповідачем заміни товарів неналежної якості поставлених за видатковими накладними №101999 від 10.08.2023, №102426 від 15.08.2023, №102581 від 16.08.2023 та №105240 від 13.09.2023 на загальну суму 1789 807,20 грн та не здійснення поставки решти товару, передбаченого Договором на суму 3322222,80 гривень;
-направлення Позивачем на адресу Відповідача претензії № 1 від 06.06.2024 з вимогою про сплату штрафних санкцій в розмірі 930389,46 грн пені (за формулою 0,1% від вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення) за прострочення поставки товару за період з 06.09.2023 по 05.03.2024 та 511203,00 грн штрафу (за прострочення поставки товарів понад 30 (тридцять) днів у розмірі 10 (десяти) відсотків вартості товарів, поставку яких прострочено), яка залишена Відповідачем без задоволення.
Зазначені обставини сторонами не оспорюються.
Факт неналежного виконання Відповідачем умов спірного Договору щодо своєчасної поставки Позивачу товару став підставою звернення останнього до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Відповідача   на підставі п.7.4 Договору пені у розмірі 930389,46 грн та штрафу у розмірі   511203,00 грн.
У відзиві на позов Відповідач вказував на те, прострочення термінів поставки товару за Договором та необхідність надання додаткового строку було обумовлено важкою військовою ситуацією в м. Харкові, де розташовано підприємство відповідача, зокрема, постійні авіаобстріли, відключення світла, мобілізаційні заходи тощо, що об`єктивно впливає на виробничі можливості підприємства. З цього приводу Відповідач просив зменшити штрафні санкції, а в клопотаннях вх. № 28184 від 08.11.2024; вх. № 29545/24 від 25.11.24 заявляв про зменшення штрафних санкцій на 95%.
Предметом апеляційного оскарження Позивача є висновок суду першої інстанції щодо зменшення суми штрафних санкцій, в іншій частині рішення суду не оскаржується.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Матеріалами справи підтверджується факт порушення Відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару неналежної якості на суму 1  789   807,20 грн., який в подальшому не був замінений Відповідачем.
Вказане порушення Відповідачем умов Договору № 2306000023 від 07.06.2023 також знайшли своє підтвердження в рішенні Господарського суду Харківської області від 29.02.2024 по справі № 922/5146/23, яким стягнуто з Відповідача на користь Позивача 357 961,44 грн. штрафу нарахованого на підставі п. 7.3. договору за порушення відповідачем умов Договору щодо якості товарів.
Зазначеним рішенням суду в межах справи № 922/5146/23 встановлено, що за результатами проведення Позивачем вхідного контролю товарів, поставлених Відповідачем за видатковими накладними № 101999 від 10.08.2023 на суму 722352,00 грн., № 102426 від 15.08.2023 на суму 721620,00 грн.; № 102581 від 16.08.2023 на суму 180475,20 грн.; № 105240 від 13.09.2023 на суму 165360,00 грн. було встановлено невідповідність поставлених товарів умовам Договору та специфікації, про що було складено акти № 3108 від 31.08.2023, № 300 від 31.08.2023 , № 2209 від 22.09.2023.
З цього приводу між сторонами у період серпня- жовтня 2023року велось листування щодо недоліків поставленої продукції та необхідності здійснення її заміни.
Так, Позивачем листом від 30.08.2023 року № 1001ВИХ-23-6909 було повідомлено Відповідача про недоліки в поставленій продукції за видатковими накладними № 101999 від 10.08.2023 року, № 102426 від 15.08.2023 року, та № 102581 від 16.08.2023 року, запропоновано направити уповноважених представників для участі у роботі комісій по прийманню продукції за кількістю та якістю.
Відповідачем листом № 70/23 у відповідь на лист від 30.08.2023 року № 1001ВИХ-23-6909 повідомлено про проведення огляду продукції у м. Полтава та Львівській обл., смт. Угерського (склад БМУ -4) без участі його представників.
Позивачем листом № 1001ВИХ-23-7090 від 07.09.2023 року та № 105240 від 13.09.2023 та № 1001ВИХ-23-8026 від 11.10.2023 року року повідомлено Відповідача про недоліки в поставленій продукції за різними накладними та необхідність у найкоротший термін усунути відповідні недоліки.
Відповідачем листами від 03.10.2023 року вих. № 72/23 та від 25.10.2023 року вих. № 85/23 було повідомлено про ознайомлення із недоліками та про готовність до їх усунення в найближчі терміни цього місяця.
Наведені обставини встановлені в межах справи №922/5146/23 та підтверджують факт поставки Відповідачем за Договором товарів неналежної якості на суму 1789807,20 грн, що стало підставою до стягнення з Відповідача штрафу у розмірі 357961,44 грн.
Крім того, оскільки Відповідач не здійснив заміну поставленого на загальну суму 1789807,20 грн товару неналежної якості та не поставив решту товару за умовами Договору на суму 3322222,80 грн, Позивач в межах вже даної справи вимагає на підставі п. 7.4. Договору стягнути з Відповідача 930389,46 грн пені за період з 06.09.2023 по 05.03.2024 та штрафу за прострочення строків виконання зобов`язання понад тридцять днів у розмірі 511203,00 грн.
За змістом п. 7.4 Договору за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка від вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад 30 (тридцять) днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків вартості товарів, поставку яких прострочено.
Перевіривши проведений Позивачем розрахунок заявлених сум пені та штрафу, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані розрахунки проведені вірно та відповідають умовам чинного законодавства, цей висновок сторонами не оспорюється.
Суд першої інстанції не прийняв доводи Відповідача про наявність підстав до звільнення від відповідальності через форс-мажорних обставини, оскільки дійшов висновку про їх недоведеність, однак врахував вищенаведені обставини справи, взявши до уваги, зокрема, невиправдано завищений розмір штрафних санкцій в загальній сумі 1441592,46 грн. що з урахуванням розміру штрафних санкцій, стягнутим рішенням суду в межах справи № 922/5146/23, становить більше ніж 35% від суми товарів, які Відповідач зобов`язався поставити Позивачу.
Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги місцезнаходження Відповідача та наявність понесення шкоди в результаті збройної агресії РФ проти України, зокрема в результаті обстрілу його виробничих потужностей у грудні 2023року (безпосередньо після узгодження сторонами виконання заміни товару та в період нарахування пені), відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення  господарській діяльності чи завдання Позивачу збитків саме в результаті порушення Відповідачем умов Договору, тому на підставі ст.233 ГК України, ст. 551 ЦК України частково зменшив розмір штрафних санкцій на 70 %.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції щодо зменшення розміру пені та штрафу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Аналогічні приписи наведено у статті 233 ГК України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Аналіз приписів статей 551 ЦК України та 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення.
Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 904/4685/18 від 21.11.2019 у справі № 916/553/19).
Водночас слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконати основне зобов`язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18.
Штраф та пеня мають на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не можуть становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для постачальника, а для боржника - фактором втрати чи поглиблення його економічної (фінансової) неспроможності.
Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 по справі №7-рп/2013.
З приводу доводів апеляційної скарги, що в межах справи №922/5146/23 розглядалося питання про стягнення з Відповідача штрафних санкцій за інше порушення-поставку неякісного товару, а не порушення строків поставки товару, тому ці обставини не можуть враховуватися при визначенні обсягу відповідальності Відповідача в межах даної справи, судова колегія зазначає наступне.
Як в межах справи №922/5146/23, так і в межах даної справи, розглядаються обставини неналежного виконання Відповідачем свого обов`язку поставки товару за тим же Договором. При цьому порушення, за яке Позивачем вимагається стягнення штрафних санкцій в межах даної справи - зумовлено порушенням, за яке з Відповідача вже був стягнутий штраф в межах справи №922/5146/23, оскільки значна частина товару була поставлена Позивачу, але повернута останнім у зв`язку з порушенням умов щодо якості (комплектності) за Договором.
За зазначених підстав судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду щодо необхідності врахування факту покладення на Відповідачу обов`язку сплатити на користь Позивача штрафу за рішенням суду в справі № 922/5146/23 при визначенні розміру належних до сплати штрафних санкцій в межах даної справи.
Судовою колегією також враховуються обставини, що встановлені в межах справи №922/5146/23, які свідчать про готовність Відповідача здійснити заміну неякісного товару, яка задекларована ним в листуванні з Позивачем (вересень- жовтень 2023 року), що в порівнянні з доведеною обставиною пошкодження його виробничих потужностей через ворожий обстріл в грудні 2023 року є підставою до зменшення нарахованих Позивачем штрафних санкцій.
Доводи апелянта про недотримання судом балансу інтересів сторін при вирішенні клопотання Відповідача про зменшення штрафних санкцій- спростовуються мотивувальною частиною рішення суду першої інстанції. При цьому судом не заперечувалося стратегічне значення підприємства Позивача для економіки і безпеки держави, яке здійснює забезпечення населення та промислових підприємств України природним газом, проте Позивачем а ні позовній заяві, а ні в подальших поясненнях в суді першої інстанції не наводилися обставини використання результатів отриманого за договором , а також вплив прострочення виконання на відносини, що пов`язані з відповідним договором.
Отже доводи Позивача, що при визначенні розміру відповідальності Відповідача судом не було взято до уваги майновий стан та інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, тобто суд не дотримався справедливого балансу інтересів сторін- не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Також судовою колегією не встановлено порушень судом першої інстанції вимог процесуального права - ст. ст. 2, 7, 13, 73, 86, 91, 236, 238 ГПК України -на яких наполягав апелянт.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зменшення розміру пені та штрафу, що підлягає стягненню з Відповідача від заявлених до стягнення сум пені з 930389,46 грн до 279116,83 грн та штрафу з 511203,00 грн до 153360,90 грн відповідно.
Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду першої інстанції не спростовують, отже визнаються судовою колегією необґрунтованими.
Інших підстав до оскарження рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.
Під час розгляду справи судовою колегією не було встановлено законних підстав до виходу за межи доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до приписів ч. 4 ст.269 ГПК України.
На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 23.12.24 року у справі №922/3188/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги. Про понесення інших витрат при розгляді справи в суді апеляційної інстанції тому числі, за надання професійної правової допомоги- учасниками справи не заявлено, отже підстави до їх розподілу відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ вх. №95 Х/3 на   рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 у справі № 922/3188/24- залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 23.12.24 року у справі №922/3188/24 – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Акціонерне товариство "Укртрансгаз", м. Київ.
Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.
Повний текст постанови підписаний  01.04.2025.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           Д.О. Попков  

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова