28.04.25
33/812/151/25

Миколаївський апеляційний суд

Справа № 33/812/151/25                Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП                суддя Цуркан Р.С.
               Суддя апеляційного суду
               Чебанова-Губарєва Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року                                                 м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,
за участю секретаря                                – Вірченко Є.С.,
особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності         – ОСОБА_1 ,
захисника                                                – Расторгуєвої Н.В.,
прокурора                                                – Артеменка Р.В.

розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – Соколіка В.Д. на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2025 року якою
ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрованої в АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

За постановою судді, ОСОБА_1 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у зв`язку з обійманням посади проректора Миколаївського національного аграрного університету, порушила вимоги антикорупційного законодавства, подавши щорічну декларацію за 2022 рік після встановленого строку – 15.02.2024 замість до 31.01.2024, без поважних причин, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Соколік В.Д. просить скасувати постанову судді та прийняти нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з малозначністю та обмежитися усним зауваженням, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.
Зазначає, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування типу «щорічна» за 2022 рік ОСОБА_1 подано з незначним порушенням строків, визначених чинним законодавством про запобігання корупції, з причин, що не залежали від її волі.
Наголошує на тому, що при винесенні постанови суддею місцевого суду не враховані пояснення ОСОБА_1 щодо поважних причин несвоєчасного подання декларації, а саме тяжка хвороба, смерть та поховання її батька – 10.02.2024 р. У зв`язку з цим ОСОБА_1 перебувала у стані глибокого душевного хвилювання, що об`єктивно вплинуло на можливість своєчасно виконати обов`язок щодо подання щорічної декларації. Після вирішення зазначених обставин декларацію було подано одразу.
Апелянт наголошує, що в діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення правопорушення, вона повністю визнала вину, щиро розкаялась, активно сприяла розгляду справи та повідомила про обставини ще до відкриття провадження. При цьому, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, сумлінно виконує посадові обов`язки, має численні подяки, відзнаки, державні та громадські нагороди, позитивно характеризується за місцем роботи, займає активну громадянську позицію та бере участь у волонтерській діяльності, зокрема у підтримці Збройних Сил України.
Захисник звертає увагу на те, що вчинене правопорушення не спричинило будь-яких суспільно небезпечних наслідків, не посягало на права інших осіб чи державні інтереси, а також було зумовлене винятково сімейною трагедією. Враховуючи ці обставини, на думку апелянта, правопорушення є малозначним, що відповідно до ст. 22 КУпАП дає підстави для звільнення особи від адміністративної відповідальності з обмеженням у вигляді усного зауваження.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінки і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 вказаного Закону до таких суб`єктів віднесені, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права.

Таким чином до вказаних осіб належить і ОСОБА_1 , яка несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та її дії містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 60 від 05.02.2025 р., складеного начальником 1 сектору (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, старшим лейтенантом поліції Строгіним М.І., письмовими поясненням ОСОБА_1 , роздруківкою з сайту НАЗК, службовими документами ОСОБА_1 .

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення за ст. 22 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Указом Президента України від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України введено воєнний стан який діє до теперішнього часу.
Відповідно до роз`яснень НАЗК від 07.03.2022 р. «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок)» які розроблені з урахуванням положень Закону України від 03.03.2022 р. № 2115-IX «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» - відтерміновано обов`язок подання декларації.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-IX, який набрав чинності 12.10.2023 р. – відновлено обов`язок декларування.
Прикінцевими положеннями Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Таким чином ОСОБА_1 , яка є проректором з науково-педагогічної та виховної роботи і підвищення кваліфікації МНАУ, була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, до 31 січня 2024 року.

Як на підставу пропуску строку подання декларації захисник покликається на те, що ОСОБА_1 не мала умислу на неподання декларації, а правопорушення вчинила через збіг життєвих обставин, а саме – тяжку хворобу, смерть та поховання її батька, у зв`язку з чим ОСОБА_1 перебувала у стані глибокого душевного хвилювання, що об`єктивно вплинуло на можливість своєчасно виконати обов`язок щодо подання щорічної декларації. Після вирішення зазначених обставин декларацію було подано одразу.

Ці обставини під час розгляду даної адміністративної справи в суді першої інстанції в достатній мірі враховані не були, зокрема те, що ОСОБА_1 після спливу незначного періоду часу, до складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, таки подала декларацію.

Крім того, матеріали справи не місять жодних даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у неї умислу на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування будь-якого іншого корупційного інтересу.

Апеляційний суд також враховує, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, ОСОБА_1 розкаялася у своєму вчинку та вказала, що не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, про що свідчить та обставина, що подання декларації нею все ж таки було здійснено, хоча і з пропуском строку, але такий є незначним.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень, окрім як до тих, що визначенні в примітці до ст. 22 КУпАП (Положення цієї статті не застосовується до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу).
Тобто законодавець не ввів заборону на застосування ст. 22 КУпАП у справах, передбачених ст. 172-6 КУпАП.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, відсутності суспільної шкоди його діяння, з урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає можливим застосувати до неї положення ст. 22 КУпАП та звільнити останню від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, й можливістю обмежитися усним зауваженням.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети – виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі положень ст. 22, ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 284, 293, 294 КУпАП, –

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника Соколіка В.Д., – задовольнити.
Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2025 року якою  ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, – скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю та оголосити їй усне зауваження.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, – закрити.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                         Н.В. Чебанова-Губарєва