П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/8382/24	

Категорія 112010201	Головуючий у суді І інстанції: Птичкіна В.В. час і місце ухвалення: спрощене провадження,  м. Миколаїв	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що вона є вдовою військового пенсіонера ОСОБА_2 .     За життя ОСОБА_2 відповідач нарахував йому 124   840,78 грн пенсії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі № 400/7072/21. Також, відповідач нарахував ОСОБА_2 20   000 грн пенсії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі № 400/6152/23. У 6-місячний строк з дати смерті ОСОБА_2 позивач звернулася до відповідача із заявою з питання виплати недоотриманої пенсії, на яку відповідач листом  від 01.09.2024 повідомив про відсутність підстав для отримання позивачем боргу, нарахованого померлому на виконання рішення суду.
          Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії на підставі рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі № 400/7072/21 та від 27.07.2023 у справі № 400/6152/23, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області     виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі № 400/7072/21 в сумі 124   840,78 грн, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області     виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію на підставі рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі № 400/6152/23 в сумі 20 000 грн, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_2 .
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що заборгованість покійного чоловіка позивачу не була нарахована і не була виплачена, оскільки, як виявилося, судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не вирішено позовну вимогу про нарахування (зарахування) недоотриманої пенсії померлого чоловіка на ОСОБА_1 .
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, відповідач вказує, що виплата пенсії в перерахованому розмірі забезпечувалась з 01.02.2022 та з 01.10.2023 відпоідно. З 01.07.2024 виплату пенсії ОСОБА_2 припинено у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, недоотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є вдовою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтва про смерть.
ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію, призначену за     Законом № 2262-ХІІ.
Виплата пенсії припинена у зв`язку із смертю пенсіонера, що підтверджується копією листа відповідача від 01.09.2024.
За життя ОСОБА_2 відповідач, виконуючи рішення Миколаївського окружного адміністративного від 03.11.2021 у справі № 400/7072/21, нарахував, але не виплатив ОСОБА_2 124   840,78 грн пенсії за період з грудня 2019 року до січня 2022 року, що підтверджується розрахунком відповідача та виконуючи рішення Миколаївського окружного адміністративного від 27.07.2023 у справі № 400/6152/23 нарахував, але не виплатив ОСОБА_2 20   000 грн за період з грудня 2022 до вересня 2023, що підтверджується наданим розрахунком відповідача.
19.08.2024 позивач звернулася до відповідача із заявами, в яких просила виплатити їй недоотриману пенсію ОСОБА_2 на виконання судових рішень від 03.11.2021 у справі № 400/7072/21 та від 27.07.2023 у справі № 400/6152/23.
На звернення позивача від 19.08.2024, які відбулося в межах 6 місяців з дати смерті ОСОБА_2 , відповідач листом від 01.09.2024 повідомив про відсутність підстав для отримання родичами ОСОБА_2 боргу (доплати пенсії), нарахованого відповідачем ОСОБА_2 на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі № 400/7072/21 та від 27.07.2023 у справі № 400/6152/23.
Відмова в задоволенні заяви позивача мотивована тим, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється з моменту її смерті, а право на пенсію не входить до складу спадщини.
Вважаючи відмову відповідача у виплаті недоотриманої пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов зазначив, що  після смерті ОСОБА_2 залишилася недоотримана пенсія, яка всупереч статті 61 Закону № 2262-XII     протиправно не була виплачена позивачу як дружині ОСОБА_2 ,   яка проживала з ним на момент смерті. Отже, позовні вимоги належить задовольнити. Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою     статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Нарахована ОСОБА_2 пенсія, на виконання рішень суду від 03.11.2021 у справі № 400/7072/21 та від 27.07.2023 у справі № 400/6152/23, підлягала до виплати йому відповідачем, але не була виплачена.
Стаття 61 Закону № 2262-XII     передбачає, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим     Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Подібні положення передбачені також     статтею 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій     статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до     Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого     постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Як свідчить зміст листа відповідача від 01.09.2024, єдиною підставою для невиплати позивачу недоотриманої пенсії ОСОБА_2 була відсутність, на думку відповідача, правових підстав для виплати нарахованих померлому сум пенсії в порядку виконання рішення суду його родичам. Зокрема, відповідач вказує на те, що рішення суду є актом індивідуальної дії, а право на пенсію не входить до складу спадщини. Будь-яких інших підстав для невиплати позивачу спірної суми (наприклад, неподання повного пакету документів, недотримання форми звернення абощо) відповідач у листі від 01.09.2024 не навів. 
Нарахована ОСОБА_2 пенсія на виконання рішень суду від 03.11.2021 у справі № 400/7072/21 та від 27.07.2023 у справі № 400/6152/23 залишилася недоотриманою ОСОБА_2 через його смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому позивач, як дружина ОСОБА_2 , яка проживала разом з ним на день його смерті, відповідно до     статті 61 Закону № 2262-XII     має право на одержання недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 .
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульовано висновок про те, що     закон     визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у виді зокрема пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб. У разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично     законом     встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Зазначений висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізували своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою     статті 61 Закону № 2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримали таку виплату й оскаржують прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Також Верховний Суд вважає, що такий спір стосується оскарження рішення та дій управління Пенсійного фонду України як суб`єкта владних повноважень, що наділений владними управлінськими функціями щодо члена сім`ї померлого, якому (померлому) нарахована, але не виплачена пенсійним органом пенсія.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що після смерті ОСОБА_2 залишилася недоотримана пенсія, яка всупереч     статті 61 Закону № 2262-XII     протиправно не була виплачена позивачу як дружині ОСОБА_2 ,   яка проживала з ним на момент смерті.
Щодо доводів апелянта, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не вирішено позовну вимогу про нарахування (зарахування) недоотриманої пенсії померлого чоловіка на ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Статтею 61  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка регулює правовідносини, що виникли у цій праві,  передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і  виплачуються  тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Стаття 61 Закону не містить приписів щодо  повторного нарахування сум недоотриманої пенсії  членам сім`ї, оскільки вона вже є нарахованою.
Отже, померлому чоловіку позивачці була  нарахована пенсія, але не була виплачена йому, тому зазначена сума згідно ст. 61 підлягає виплаті його дружині
Задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою     статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України Миколаївській області виплатити позивачу недоотриману пенсію на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі № 400/7072/21 в сумі 124   840,78 грн та недоотриману пенсію на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі № 400/6152/23 в сумі 20  000 грн.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року по справі № 400/8382/24, - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.    

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	А.Г. Федусик    О.І. Шляхтицький