ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1664/23  Номер провадження 22-ц/814/973/25	Головуючий у 1-й інстанції Баранська Ж.О.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Одринської Т.В., 
суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,
за участю секретаря: Сальної Н.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Давиденко Катерини Сергіївни на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2024 року,
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2024 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 165 000 грн, сплачених за Попереднім договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, посвідченим 29 червня 2022 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Ільїною Н.О., на підтвердження наміру укласти Основний договір та в забезпечення його виконання як повну ціну Основного договору або як суму авансу; 39211,33 грн У відшкодування збитків (матеріальних втрат, завданих знеціненням національної грошової одиниці порівняно з іноземною валютою – доларом США від девальвації гривні) за період з 29 червня 2022 року по 08 серпня 2023 року; 330 000 грн у відшкодування визначених договором штрафних санкцій за невиконання продавцем зобов`язання за Попереднім договором. Окрім того, просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
Свої вимоги позивачка мотивувала наступним. Так, 29 червня 2022 року між нею та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 . Зазначений вище договір було посвідчено нотаріально. Предметом Попереднього договору було зобов`язання сторін у строк до 29 червня 2023 року укласти Основний договір – договір купівлі-продажу належного відповідачу ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями. У день укладання Попереднього договору ОСОБА_1 , як покупець, виконала своє зобов`язання та сплатила продавцю ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 165 000 грн, тобто повністю ціну основного договору. Проте ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за попереднім договором до 29 червня 2023 року так і не виконав – не усунув недоліків, які перешкоджали укладенню основного договору. Як вказала позивачка, на неодноразові її звернення до відповідача з`явитись до нотаріуса та укласти Основний договір купівлі-продажу останній ухилявся, а тому вона вимушена звернутись до суду.
Оскільки Попереднім договором передбачено обов`язок відповідача, як продавця, у разі ухилення без поважних причин від укладення основного договору, повернути позивачу, як покупцю, сплачені нею грошові кошти в сумі 165 000 грн, а також 330 000 грн штрафу, то позивачка просила суд стягнути зазначені суми з відповідача на її користь.
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 165 000 грн, сплачені за попереднім договором купівлі-продажу від 29 червня 2022 року, а також штраф за невиконання зобов`язання за попереднім договором від 19 червня 2022 року в сумі 330 000,00 грн.
В задоволенні позову в іншій частині – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 4950 грн, а також судовий збір, сплачений при подачі заяви про забезпечення позову в сумі 536, 80 грн.
Рішення суду мотивовано законністю та обгрунтованістю позовних вимог у частині щодо стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 165 000 грн, а також суми штрафу в розмірі 330 000 грн за невиконання зобов`язання.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_2 - адвокат Давиденко Катерина Сергіївна, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
В обгрунтування апеляційної скарги вказувала, що 29.09.2024 року уповноваженою відповідачем особою ОСОБА_3 , яка діяла від імені та за дорученням ОСОБА_2 по довіреності, передано ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на житловий будинок.
Отримання правовстановлюючих документів підтверджується наданою розпискою, написаною власноруч ОСОБА_1 27.09.2024 року, за змістом якої, правовстановлюючі документи були передані їй на зберігання до кінця жовтня 2024 року як забезпечення виконання зобов`язань відповідача щодо укладення Основного договору купівлі-продажу спірного будинку. Натомість, відповідно до змісту розписки, у вказаний строк, позивачка зобов`язувалась скасувати вжиті нею в рамках цієї цивільної справи № 536/1664/23 заходи забезпечення позову, з метою усунення перешкод для укладення сторонами Основного договору купівлі-продажу житлового будинку.
Вказувала, що на виконання умов попереднього договору (після 29.06.2022 року) ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 у користування об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ключі від будинку та забезпечив безперешкодний доступ до будинку, прибудинкової території, допоміжних (господарських) приміщень.
Позивачка після підписання Попереднього договору від 29.06.2022року користувалась будинком, проживала у ньому фактично до прийняття оскаржуваного рішення.
Посилалась на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач злісно ухилявся чи взагалі відмовлявся від укладення Основного договору купівлі-продажу.
Натомість поведінка позивачки була недобросовісною, саме вона ухилилась від укладення основного договору купівлі-продажу.
Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними та не підлягають до задоволення.
Звертає увагу на те, що відповідно до умов Попереднього договору, штраф, визначений у розмірі 330 000,00 грн не може вважатися таким, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства, враховуючи, що він значно перевищує ціну основного договору купівлі-продажу, визначеного у п. 2.3. Попереднього договору купівлі-продажу у розмірі 165 000 грн.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 29 червня 2022 року між ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, укладено Попередній договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, який посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Ільїною Н.О., зареєстровано в реєстрі за № 739 (далі – Попередній договір).
Предметом вказаного вище Попереднього договору є зобов`язання сторін у строк до 29 червня 2023 року укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) належного ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який розташовується на земельній ділянці комунальної власності, площею 0, 2348 га, кадастровий номер – 53224844002:02:003:0147.
Згідно пункту 2.1 Попереднього договору продавець зобов`язується строком до 29 червня 2023 року укласти з покупцем договір купівлі-продажу належного ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .
Пунктом 2.3 Попереднього договору передбачено, що на підтвердження наміру укласти Основний договір та в забезпечення його виконання, покупець в день укладення цього договору сплатила продавцю повністю ціну основного договору, а саме 165 000 грн.
Згідно пункту 2.4 Попереднього договору продавець зобов`язаний не пізніше, ніж за 10 календарних днів до дати укладення Основного договору повідомити покупця про дату та час укладання, шляхом направлення на адресу проживання покупця, за допомогою засобів зв`язку, нотаріально засвідченої заяви з повідомленням про вручення, з врахуванням строку, необхідного для доставки кореспонденції, або передати заяву особисто, під підпис покупця; на момент укладення Основного договору підготувати усі документи, необхідні для посвідчення правочину: документи, що підтверджують право власності, технічну документацію на земельну ділянку, нормативну, експертні оцінки тощо. Не усунення продавцем недоліків в документах, що перешкоджають укладенню Основного договору, вважається ухиленням продавця від виконання зобов`язань, передбачених пунктом 1.1 цього договору.
Пунктом 2.5 Попереднього договору передбачено, що невиконання умов, передбачених пунктом 2.4 цього договору, вважається ухиленням продавця від укладення Основного договору і тягне застосування наслідків, передбачених пунктом 3.1 цього договору.
Пунктом 3.1 Попереднього договору передбачено, що у разі, якщо покупець необгрунтовано, без поважних причин ухиляється від укладення Основного договору, він повинен строком до 29 червня 2023 року повернути покупцю грошові кошти в розмірі 165 000 грн, які отримані за цим договором, та сплатити штраф за невиконання зобов`язання за цим договором в розмірі 330 000 грн.
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 303846458 від 29 червня 2022 року, приватним нотаріусом Ільїною Н.О. було внесено запис про заборону на відчуження житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 - на період дії Попереднього договору.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за № 340704170, від 27 липня 2023 року, за ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з  обгрунтованості та доведеності позовних вимог ОСОБА_1 у частині щодо стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 165 000 грн, які були передані ОСОБА_2 на підтвердження наміру укласти основний договір та суми штрафу в розмірі 330 000 грн за невиконання зобов`язання, яка була погоджена сторонами при укладанні Попереднього договору.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом частини 1 статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
Частиною 3 статті 635 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
За змістом частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
У постанові від 17 листопада 2021 року по справі № 172/1159/20 Верховний Суд дійшов висновку, що у разі встановлення судом факту порушення відповідачем попереднього договору, позивач має право на стягнення штрафу на підставі такого попереднього договору.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незгоди зрозміром штрафу - 330 000,00 грн, що значно перевищує ціну основного договору купівлі-продажу, оскільки розмір штрафу обумовлений Попереднім договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 29.06.2022, який нотаріально посвідчений.
Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивачка проживає безперешкодно користується вищевказаним будинком та отримала від відповідача правовстановлюючі документи на нього, оскільки вказане не стосується предмету спору.
Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем порушено умови Попереднього договору, при цьому останній не дав будь-яких доказів поважності причин невиконання цього зобов`язання та обставин, які перешкоджали укладенню основного договору, тому місцевий суд прийшов до обгурнтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 165 000 грн, які були передані ОСОБА_2 на підтвердження наміру укласти основний договір та суми штрафу в розмірі 330 000 грн.
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.
Ураховуючи те, що відповідачка оскаржує рішення лише в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині рішення у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не переглядається.
Керуючись ст. 367,374,375, 383 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Давиденко Катерини Сергіївни – залишити без задоволення.
Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 20 травня 2025 року.

Головуючий                                                         Т.В. Одринська

Судді:                                                                 О.О. Панченко

                                                                       В.П. Пікуль