УХВАЛА
10 квітня 2025 року 
м. Київ
справа №320/36796/24
адміністративне провадження № К/990/12906/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Білак М. В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі №320/36796/24 за позовом ОСОБА_1 до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо внесення змін в актові записи цивільного стану за заявою, поданою адвокатом ОСОБА_1 30 червня 2023 року, яка зареєстрована за вхідним № 1962/33.8-80, та зобов`язати внести зміни до актового запису на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року у справі №759/16510/22 та ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 19 червня 2023 року у справі №759/15999/22.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року, позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись із оскаржуваними судовими рішеннями, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 328 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пункті 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року, позовну заяву повернуто позивачу з тих підстав, що позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Згідно пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Відповідно до частини шостої статті 160 КАС України, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.
На підставі частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Частиною першою статті 57 КАС України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Судами встановлено, що в межах спірних правовідносин позивачем в позовній заяві визначено ОСОБА_1 .
Натомість спір у справі стосується бездіяльності Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо внесення змін в актові записи цивільного стану за заявою, поданою адвокатом ОСОБА_1 30 червня 2023 року.
До позовної заяви долучено заяву від 30 червня 2023 року, питання неналежного розгляду якої становить предмет позову у цій справі.
Дослідивши заяву від 30 червня 2023 року, судами встановлено, що вона подана адвокатом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Судами також встановлено, що матеріалів справи долучені договори про надання правничої допомоги № 121 та № 122 від 20 червня 2023 року, укладені між адвокатом ОСОБА_1 та клієнтами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно, ордери на представництвом інтересів вказаних клієнтів адвокатом ОСОБА_1.
Суди виходили з того, що ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовною заявою, діє не у власних інтересах як особа права якої порушені, а як представник (адвокат) ОСОБА_2 та ОСОБА_3., право яких порушено бездіяльністю відповідача щодо невнесення змін в актовий запис.
Судом встановлено, що в даному випадку адвокатом ОСОБА_1 подано позов на захист інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте вказані особи не визначені позивачами.
Отже, адвокат ОСОБА_1. в правовідносинах, що розглядаються, надає адвокатські послуги на підставі договорів про надання правничої допомоги, а тому може звертатись до суду лише як представник в інтересах клієнтів, які мають бути визначені позивачами у справі, а не від свого імені.
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про повернення позовної заяви позивачу, оскільки  ОСОБА_1. є представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3., в інтересах яких подано заяву до відповідача про внесення змін в актовий, проте останніх не визначено позивачами в позовній заяві.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року, позовну заяву повернуто позивачу.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій, повертаючи позов, правильно застосували положення статті 169 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених ними обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень. 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись статтями 248, 333 КАС України,   
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі №320/36796/24 за позовом ОСОБА_1 до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.  М.  Соколов

Судді                                                                                                          А. Г. Загороднюк
                    
                                                                                                    М. В. Білак