Номер провадження: 33/813/717/25
Номер справи місцевого суду: 522/974/25 
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривня. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 14.01.2025 приблизно о 20 год 30 хв, знаходячись біля ТЦ «Афіни», за адресою: м. Одеса, вулиця Грецька, будинок № 3/4, висловлювався на адресу перехожих громадян нецензурною лайкою, внаслідок чого порушив громадський порядок та спокій громадян.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 16.02.2025 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що:
- справу розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки присутність особи за ст. 173 КУпАП є обов`язковою;
- своєї провини не визнає, ніяких протиправних дій ним вчинено не було, заперечує проти викладеного в протоколі;
- під час складання протоколу не надали залишити пояснення та підписати протокол;
- протокол було складено за відсутності понятих;
- не в повній мірі роз`яснено права;
- не видано на вимогу ОСОБА_1 копію протоколу;
- під час намагання залишити пояснення, було висмикнуто протокол, підтвердженням є лінія з чорнил, що йде вниз від графи пояснення;
- відеозапис складання протоколу здійснювався на натільну бодікамеру, поліцейський, якому належала бодікамера, представлятися та пред`являти службове посвідчення відмовився. 
В судовому засіданні в режимі відеоконференції Денисюк О.С. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляд справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що призвели до порушення громадського порядку і спокою громадян.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. При цьому, громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язаній манері. Для всіх випадків дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. 
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей, тобто хуліганський мотив.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.
Висновки суду першої інстанції про доведеність факту події дрібного хуліганства та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 610360 від 14.01.2025, ОСОБА_1 14.01.2025 о 20 год 30 хв за адресою: м. Одеса, вулиця Грецька, будинок № 3/4, ТЦ «Афіни» порушував громадський порядок та спокій громадян, висловлювався нецензурною лайкою в бік перехожих громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Від підпису протоколу відмовився (а.с. 1).
До вказаного протоколу додано пояснення свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що перебуваючи на роботі в ТЦ «Афіни» (посада охоронець), прийшли дві особи в алкогольному стані, їм зроблено зауваження, однак вони не зрозуміли та намагалися пройти знов, на що отримали відмову. Не тримаючись на ногах, ОСОБА_1 впав на землю та почав казати, його били, викидали на вулицю (а.с. 4).
В наступних поясненнях ОСОБА_2 вказав, що дві неадекватні людини під впливом алкоголю і наркотиків виражалися нецензурно, жінка хизувалася ножем і газовим балончиком, готова була його застосувати (а.с. 5).
Від надання пояснень ОСОБА_3 відмовився (а.с. 6).
Отже, приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.
В даному випадку, відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, які є основними критеріями, що і відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень. 
При цьому, сам лише зафіксований в протоколі факт, без підтвердження іншими належними доказами, не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства, в розумінні вимог ст. 173 КУпАП.
На вказані обставини, суд першої інстанції увагу не звернув, та прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що справу розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП.
За змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, суд першої інстанції, всупереч зазначеній нормі, розглянув справу та притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за його відсутності.
Апеляційний суд не бере до уваги, що під час складання протоколу не надали залишити пояснення та підписати протокол, оскільки на окремому аркуші вказано, що від надання відмовився.
Посилання, що протокол було складено за відсутності понятих, спростовується матеріалами справи, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що складено за участю понятих – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Те, що у справі відсутні пояснення вказаних осіб, не спростовує їх залучення.
Натомість, матеріали справи містять рапорт про реєстрацію 14.01.2025 у відділі поліції № 2 Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області заяви та реєстрацію її ЄО за № 1490 від 14.01.2025 як: тілесні ушкодження в результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 14.01.2025 о 20:33 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.01.2025 о 20:33 за адресою: Одеський район, м. Одеса, вулиця Грецька, повідомив, що біля ТЦ «Афіна» невідомий чолові штовхнув заявника на землю, у заявника є синьці, ШМД не потрібна, заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 2).
Системний аналіз наведеного свідчить про те, що об`єктивно не підтверджено вчинення дрібного хуліганства ОСОБА_1 , оскільки за протоколом йому інкримінується висловлювання нецензурною лайкою на адресу перехожих, у той час, коли в перших поясненнях ОСОБА_6 відсутні відомості про об`єктивну сторону – що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу перехожих, а йшлося лише про його намагання потрапити до торгового центру, у чому йому ОСОБА_2 відмовляв як охоронець (а.с. 4), а в других – що перебуваючи на робочому місці (ТЦ «Афіна») дві людини під впливом алкоголю чи наркотиків висловлювалися нецензурно та жінка погрожувала ножем та газовим балончиком (а.с. 5). На чию адресу і у зв`язку із чим висловлювалися ці особи нецензурно, матеріали справи не містять, натомість ОСОБА_2 не є перехожим, а перебував на робочому місці.
Натомість, саме ОСОБА_1 звертався до поліції з приводу завдання йому тіслених ушкоджень біля ТЦ «Афіна».
       Доводи, що не в повній мірі роз`яснено права та те, що не видано на вимогу ОСОБА_1 копію протоколу, не можуть бути окремими підставами для скасування постанови суду першої інстанції.
Заявник посилається, що відеозапис складання протоколу здійснювався на натільну бодікамеру, поліцейський, якому належала бодікамера, представлятися та пред`являти службове посвідчення відмовився, втім матеріали справи не містять відеозаписів. 
Таким чином, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя місцевого суду, всупереч вимогам ст. 8, 245, 251, 252, 280 КУпАП, належним чином не встановив, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу без об`єктивного з`ясування фактичних обставин, не врахував положень закону про те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, а тому дійшов хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі "Карелін протии Росії", відповідно до якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення п рава на захист і свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.
Отже, висновок суду не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а сама постанова щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є невмотивованою.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалась суть адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі, орган, уповноважений на його складання, до матеріалів справи не долучив.
Зазначеному місцевий суд належної оцінки не надав і дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, вчиненого за обставин, викладених у протоколі.
З огляду на наведене, постанова місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року скасувати.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду                                М.В. Назарова