УХВАЛА

02 травня 2025 року
м. Київ

справа №380/18427/21
адміністративне провадження №К/990/14710/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,
перевіривши касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року   
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року          
у справі № 380/18427/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якому просила:
- стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1    середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2020 по 20.10.2021 та з 22.12.2021 по 21.02.2022;
- стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1    середній заробіток за період невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі №380/876/21 пров.№А857/14610/21 з 21.10.2021 по 21.12.2021.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року   позов задоволено частково.
Стягнуто з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 71024 (сімдесят одна тисяча двадцять чотири) гривні 98 коп. (до утримання податків та інших обов`язкових платежів).
Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 12279 (дванадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 08 коп. (до утримання податків та інших обов`язкових платежів).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року у справі №   380/18427/21 в частині задоволення позовних вимог скасовано частково та прийнято постанову, якою:
Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 12279 (дванадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 08 коп. (до утримання податків та інших обов`язкових платежів).
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями попередніх інстанції, ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу.
За правилами частини першої   статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 18 лютого 2025 року, повний текст складено 20 лютого 2025 року, а касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 09 квітня 2025 року.
У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги. В обґрунтування скаржник зазначає, що оскаржуване рішення отримано 08 березня 2025 року, а дану касаційну скаргу здано на відділення поштового зв`язку 07 квітня 2025 року. 
Враховуючи викладене, скаржник просить поновити строк звернення до суду у даній справі.
Проте, скаржник не надав доказів на підтвердження отримання постанови апеляційної інстанції 08 березня 2025 року. У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже заявнику касаційної скарги необхідно надати докази причин пропуску строку, передбаченого статтею 329 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Також з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої   статті 330 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини другої   статті 330 КАС України   в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав).
Відповідно до частини четвертої   статті 328 КАС України   підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою   статті 353 цього Кодексу.
Перевіривши касаційну скаргу позивача, Судом встановлено, що її зміст не відповідає вимогам пункту 4 частини другої   статті 330 КАС України, оскільки ним не обґрунтовано підстави, на якій подана касаційна скарга, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження
та зазначає про відсутності висновків Верховного суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».
Однак Судом неодноразово було предметом розгляду вказане положенням Закону. Зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2023 року у справі №340/5566/20, від 29 жовтня 2024 року у справі № 240/34560/22, від 31 січня 2023 року у справі № 200/8657/20-а.
З огляду на вищенаведене, Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Згідно з вимогами частини третьої   статті 334 КАС України   в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої   статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї   статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Отже, у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав) (пункт 4 частини другої   статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.
Згідно із частиною другою   статті 332 КАС України   до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених   статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення   статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою і другою   статті 169 КАС України   визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями   160,   161   цього   Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, відповідно до частин першої та другої   статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України   касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання      до суду касаційної інстанції:
- обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви;
- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 КАС України   підстави (підстав) (пункт 4 частини другої   статті 330 КАС України).
У зв`язку з перебуванням судді Желєзного І. В., який входить до складу колегії суддів, у стані тимчасової непрацездатності розгляд цієї касаційної скарги відбувся після його виходу.
Керуючись статтями   3,   169,   330,   328,   332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави, зазначені ОСОБА_1 , для поновлення строку на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 380/18427/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду - залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження чи визнання неповажними підстав пропуску строку - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    І. В. Желєзний