Справа № 339/359/24 
Провадження № 22-ц/4808/546/25 
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
                       судді-доповідача        Бойчука І.В.,
                       суддів:                Пнівчук О.В., Томин О.О.,
                                 секретаря        Кузнєцова В.В.,
з участю        представників Корпан М.Й та Корпан В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Болехівської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ридая Назара Васильовича на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2025 року під головуванням судді Головенко О. С.в м. Болехів,
в с т а н о в и в:
       В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Болехівської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.
Ухвалою Болехівського міського суду від 12.11.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .
       Позовні вимоги обґрунтовано тим, що її матері ОСОБА_3 відповідно до рішення Болехівського міського суду від 08.11.2006, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.12.2006 належало домоволодіння по АДРЕСА_1 , в якому разом із матір`ю був зареєстрований та проживав до своєї смерті її син (брат позивачки) ОСОБА_4 , який не мав своєї сім`ї.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина на вказане домоволодіння, спадкоємцями якого стали позивачка та її брат ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після його смерті відкрилася спадщина на його майно, зокрема, на частку у домоволодінні по АДРЕСА_1 , яку він успадкував після смерті матері ОСОБА_3 .
Оскільки сім`ї у ОСОБА_4 не було, спадкоємців першої черги після його смерті не має, а тому спадкоємцем після його смерті стала позивачка.
Позивачка вказала, що у встановлений законом шестимісячний термін не звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, так як в силу певних об`єктивних причин, змушена була виїхати за кордон, де перебувала протягом тривалого часу, що підтверджується відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 та посвідченні особи на повернення в Україну CR345049.
Зазначила, що не була обізнана з порядком і строками прийняття спадщини, та була впевнена в тому, що прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_4 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як користувалася та користується його майном як своїм - цілим домоволодінням по зазначеній адресі.
Після повернення в Україну позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті мами та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії №197/02-31 від 12.08.2024, де зазначено про пропуск позивачкою строку для прийняття спадщини і необхідність звернення до суду для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини.
Враховуючи зазначені обставини, позивачка вказала, що строк на прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин і на підставі ст.1272 ЦК України це є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. 
Просила суд визначити їй додатковий строк терміном на 2 місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Болехівського міського суду від 27.02.2025 у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Ридай Н.В. посилається на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, що винесене з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначив, що судом в порушення вимог чинного законодавства не взято до уваги докази та не надано належної правової оцінки факту в підтвердження наявності у ОСОБА_1 об`єктивних та істотних труднощів щодо подачі нею заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін.
Вказав, що апелянтка в період з 2007 року по грудень 2023 року перебувала в Сполучених Штатах Америки, що унеможливлювало її звернення до нотаріуса. Причини пропуску вказаного строку апелянткою є поважними, а тому в наявності підстави для визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини. 
Просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Дуткевич М.В. зазначив, що рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Тому, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін. Також просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість послуг на правничу допомогу у відповідності до розрахунку процесуальних витрат та квитанції до прибуткового касового ордера. 
В засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянтки вимоги апеляційної скарги підтримав з наведених в ній мотивів.
Представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги заперечив.
Від Болехівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянтки та відповідачки, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом будинковолодіння по АДРЕСА_1 на праві власності належало матері позивачки ОСОБА_3 (а.с. 10), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31).
Як спадкоємець за законом, позивачка 25 липня 2024 року звернулася із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 на підставі рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 28 травня 2024 року справа №339/89/24 (2/339/58/24) щодо встановлення додаткового строку та заведено спадкову справу (а.с.5, 28, 37-38, 43-44).
Однак, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року вказане рішення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Болехівської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.
Встановлено, що у вказаному домоволодінні разом з ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані її сини: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (змінив прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »), які прийняли спадщину згідно ч.1ст.1270 ЦК України, оскільки на день смерті спадкодавця були зареєстровані і проживали разом з нею та стали власниками по частці (а.с.6,13-14, 29-30).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого відкрилась спадщина на частку вказаного будинковолодіння (а.с.7).
Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалася, інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.9)
У вказаному домоволодінні разом з ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований його брат ОСОБА_5 , який прийняв спадщину (а.с.6, 13-14.29-30).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дочка ОСОБА_2 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та грошові вклади № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (а.с.51, 65, 67-71).
У видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна будинковолодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_2   відмовлено через допущені помилки щодо спадкового майна та рекомендовано звернутися до суду щодо виправлення описки в рішенні Болехівського міського суду від 08 листопада 2006 року, в якому визнано за ОСОБА_3 право власності на вказаний будинок (а.с. 100).
Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_4 у відповідності до вимог ЦК України стала відповідачка ОСОБА_2 , прийнявши спадщину у визначеному законом порядку після смерті свого батька ОСОБА_5 , який, у свою чергу, успадкував будинковолодіння після смерті свого брата ОСОБА_4 та матері ОСОБА_3 .
Статтями 1220, 1222, 1270 ЦК України передбачено, що право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:
1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;
2) ці обставини визнані судом поважними.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) та від 17 лютого 2022 року у справі №953/15603/20 (провадження № 61-12451св21).
Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, відповідно до пункту 3.5 глави 10 якого якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним способом (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.
Згідно з підпунктами 3.11.3, 3.11.6 пункту 3.11 глави 3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за № 1649/10248, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто консулу. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається консулом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним способом, або прибути особисто до консула.
Судом встановлено, що позивачка, перебуваючи в США з 2007 року, повернулася в Україну 08 грудня 2023 року. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулася тільки в серпні 2024 року, що є досить тривалим проміжком часу.
Однак, 12 серпня 2024 року отримала відмову нотаріуса у відкритті спадщини в зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.8), що і стало підставою для звернення до суду (а.с.11-12) .
Проживання за кордоном не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою через досить тривалий проміжок часу про прийняття спадщини. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах:від 11 лютого 2019 року в справі № 460/2967/15-ц,провадження № 61-29447 св 18,від 15 лютого 2021 року в справі № 569/12599/18, провадження № 61-7798 св 19, від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19,провадження №61-10896 св 21,від 08 червня 2022 року в справі № 571/731/21, провадження № 61-3430 св 22, від 27 червня 2022 року в справі № 202/1188/19, провадження № 61-11828 св 21, від 14 листопада 2022 року в справі № 148/1923/20, провадження№ 61-3145 св 22.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивачка, будучи обізнаною про смерть брата та бажаючи успадкувати його майно, не була позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до Посольства України в іноземній країні, яке виконує консульські функції, або подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку, що узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21). 
Доказів, які б свідчили про наявність перешкод у поданні такої заяви позивачкою не надано, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з наведених у скарзі мотивів не встановлено.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. 
Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покладаються на апелянтку. 
Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд 
       п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ридая Назара Васильовича залишити без задоволення.
Рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову складено 22 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач:                                                І.В. Бойчук
Судді:                                                        О.В. Пнівчук        
                                                                        О.О. Томин